278 



äfven WiNTER har funnit den »geruchlos». Hesse nämner intet 

 därom. — Huru förhållandet är hos vår art, kan ej uppgifvas, då 

 inga 'anteckningar därom blifvit gjorda i svampens friska tillstånd. 

 Anmärknings vä rdt är däremot, att då de af mig 1851 insamlade 

 exemplaren, h vilka förvarats hela torkade, år 1887 uppblöttes och 

 sönderskuros för förvaring i herbariet, spridde de — efter 36 års 

 förlopp — en egendomlig, ganska intensiv, angenäm lukt. 



Obs. 3. Karsten har för den af honom anträffade svampen an- 

 vändt olika namn, nämligen H. grisens, Klotzschii och vulgaris. 

 Hvad det förstnämnda namnet beträffar, så är det ganska förklar- 

 ligt, då TuLASNE först antog den af honom sedan benämnda H. 

 vulgaris vara identisk med H. grisens Vitt. — en föga känd italiensk 

 art, som särskildt utmärker sig genom sin liljekonvalje-liknande 

 lukt. 



Obs. 4. Samtliga konidier äro i alla exemplaren från vissa lo- 

 kaler med ringa afvikelser sådana som ofvan beskrifvits. På andra 

 ställen (särskildt i Karolina-parken) tagna exemplar äga inblandade 

 flera eller färre konidier, som till utseendet mer eller mindre närma 

 sig nästföljande arts. 



Obs. 5. Tills vidare torde hit böra föras en något afvikande 

 form, hvaraf några få, små exemplar i november 1906 togos af Th. 

 Chr. E. Fries i en blomkruka (med Rhododendron) i Upsala bo- 

 taniska trädgård. Dess konidier äro citron- eller äggformiga, upp- 

 till trubbiga, äldre icke eller svagt skrofliga, 18—22 /y. långa och 

 11 — 15 //, breda. Måhända är det H. tener Berk., men ett större 

 antal mer utvecklade exemplar är behöfligt för säker bestämning. 



4. H. ealosporus Tul. 



Peridiet och gleban såsom hos föregående; konidier lång- 

 sträckta, åt begge ändarna vigglikt afsmalnande, bruna 

 och slutligen svartaktiga, släta eller slutligen skrofliga. 



Syn. Hymenogaster ealosporus Tul. Hyp. p. 70. — Sacc. Syll. 

 VIII p. 169. — Hesse Hyp. p. 129. 



Vid Upsala i Karolina-parken under där odlade Carpinus-iräd, 

 vissa år ymnig. 



Fruktkroppen först underjordisk, sedan mer eller mindre upp- 

 skjutande, varierande från en ärtas till en valnöts storlek eller nå^ 

 got mera, vanligen oregelbundet knölig, glatt, utvändigt från hvit- 

 aktig snart brun och slutligen brunsvart; gleba på liknande sätt 



