280 



Öfversikt af de anträffade arterna. 



A) Konidier 11 — 15 fi långa . . . . 1. H. clathroides Vitt. 



B) » 19-25 a långa . . . . 2. H. stoloniferiim Tul. 



1. H. clathroides Vitt. 



Peridiet åtminstone upptill glatt, först hvitt eller ler- 

 grått, sedan smutsbrunt; gleba grågrön — olivfärgad; koni- 

 dier små, aflånga eller aflångt-lancettlika, mot begge än- 

 darne något afsmalnande, glatta. 



Syn. Hijsterangiiim clathroides Vitt. Tub. (l83l) p. 13. — Tul. 

 Hyp. p. 80. — Sacc. Syll. VII p. 155. — Hesse Hyp. s. 98. — Ed. 

 Fisch. i Engl. & Pr. Pfl. Fam. I: 1** s. 306. — Wint. i Rab. 

 Kr. Fl. I s. 879. — Schröt. i Kr. Fl. Schles. III p. 714. 



Rhizopogon virens Karst. Myc. Fenn. III p. 354, Finl. Basid. p. 18 

 och i Not. F. & Fl. F. IX s. 351 (saltim pr. p.). 



Rhizopogon virescens Sacc. Syll. IX p. 280. 



I Sverige sparsamt funnen endast i barrskogar på öppna ställen 

 (vid gångstigar o. d.) jul.— sept. : Graneberg vid Upsala 1888 (G. 

 Fries) och sedan nästan årligen; i Jämtland på Areskutan i gran- 

 regionen (E. Henning). 



I Norge: Annerud i Asker nära Kristiania (A. Blytt). 



I Finland: Mustiala i barrskogen Syrjöås 1865, 1870 (P. A. 

 Karsten). 



Till en hasselnöts storlek, något uppskjutande öfver jordytan. 

 Habituellt ej olik en mindre, ung Rhizopogon roseohis (med hvilken 

 den ofta uppträder i sällskap), men mera kompakt, med lätt loss- 

 nande, stundom söndersprickande peridium och helt olika färgad 

 gleba. Konidier 11 — 15 /j. långa, 4 — 5 /j. breda. — Lukt i början 

 mycket svag, men enligt uppgift slutligen stark, liknande svafvel- 

 eter. Lagd i sprit, sjunker den genast (Rh. roseolus flyter) och 

 färgar ej densamma, men peridiet färgas först blekare, sedan mör- 

 kare rödbrunt. — Den hos oss anträffade är a. crassum Tul. 

 anf. st. 



Obs. Under namnet Rhizopogon virens från Syrjöås finnes i 

 Helsingfors botaniska museum äfven Rh. roseohis. 



