285 



Identisk härmed anses af åtskilliga vara Lycoperdon wstivum 

 Wulf. i Jacq. Collect. (1786) vol. I p. 349 (Tuber Spreng., Rhizo- 

 pogon Fr. Syst. Myc. II p. 294), men af den knapphändiga, intet- 

 sägande diagnosen {>^siibglobosum, solidiim, glabrum, subterraneiim, 

 radice destitiitum>^) kan alls ingen slutsats dragas. — Angående de 

 många andra synonymen (hvaribland /?/zzrojoo^o/? a/&«5 Fr. \ Hymeno- 

 gaster virens Klotzsch m. fl.) se Tulasnes, Hesses, Winters och 

 ScHRÖTERS citerade arbeten. 



Obs. 2. Det olika utseende, som denna art under olika utveck- 

 lingsskeden företer, har säkerligen vållat, att den i Karstens my- 

 kologiska skrifter utom Rh. rubescens erhållit äfven ett par andra 

 namn. Dessa äro: 



1. Rhizopogon (^?) bovealis Symb. Myc. XVII (1886) p. 161, Finl. 

 Basid. X p. 19, som enligt originalexemplar i intet afseende synes 

 afvika från svampen i börjande ålderdomsstadium; konidier aflånga 

 eller nästan elliptiska, 7 — 10 (i långa och 2,5 — 3 [i breda. 



2. Gautierla graveolens Finl. Basid. s. 21, Symb. myc. VII i 

 Medd. Soc. F. & Fl. F. VII (l88l) s. 5 (från Hykkilä i Tammela) af- 

 viker i intet afseende; konidier alldeles af Rhizopogon-\yp, 7 — 10 /i 

 långa och ungef. 3 //. breda. 



3. Hymenogaster lycoperdimis, tagen af H. A. Kullhem och be- 

 stämd af P. A. Karsten, är en gammal Rh. roseoliis ; sporerna all- 

 deles därmed öfverensstämmande. 



Obs. 3. Särskild uppmärksamhet synes en form förtjäna, som i 

 stor myckenhet blifvit mig tillsänd från Laxå och St. Lassanå (se 

 ofvan) och som förtjänar benämningen f. amy g dalodora. Till yttre 

 utseendet är den frappant potatislik, rosenröd eller hvit, men på 

 under transporten skafda eller stötta ställen m. 1. m. rödbrun eller 

 brun; peridiet ofta tjockare än hos den vanliga formen; gleban först 

 hvit, äldre olivbrun. Ung med ingen eller om rå potatis erinrande 

 lukt; något äldre däremot med tydlig, icke oangenäm lukt af bitter- 

 mandel (eller den under namnet »savon d'amande amére» kända 

 tvålen), sådan som jag f. ö. aldrig iakttagit. I glasburk lagda 

 fruktkroppar och där ruttnande förlorade denna lukt och fingo 

 först en svagt syrlig och sedan en stinkande. — Undersökas bör 

 f. ö., då friska exemplar ånyo erhållas, huruvida den ej snarare 

 bör hänföras till Rh. provincialis. 



' Se ofvan under Chceromyces venosiis obs. 5. 



