J 

 289 



Nerike: Tiveden, Bodarne s:n (N. P. Brodin och R. Sernan- 

 der). 



Södermanland: Marietorp nära Mariefred (C. A. V. Kallste- 

 :nius), Dalarö skärgård, Nämdö (A. Stuxberg), Östervall (C. E. 

 Hagdahl), Kymmendö (Aug. Strindberg). 



Uppland: Stockholm v. om sjön Trekanten (G. M. Groth), 

 Värmdö vid Mölnviksvägen (L. Romell), Upsala-trakten flerestädes, 

 såsom Graneberg och Sunnersta skog (H. v. Post), Flottsund (R. E. 

 Fries), Lilla Sunnersta (H. Juhlin-Dannfelt), Danmarks allmän- 

 ning (Morsing) och Linnés Hammarby (C. G. Lloyd), Häfverö (L. 

 Romell), Dannemora (J. Lagergren), Östhammar (E. Nord- 

 ström). 



Dalarna: Rättvik (E. G. Tunell). 

 Gästrikland: Gefle (K. J. Bergström). 



Hälsingland: Iggesund nära sjön Långviken (L. Romell), Loos 

 (E. A. Fries). 



Jämtland: utan angifven lokal (Cederström i herb. E. Fries), 

 Bispgården (H. Benckert). 



Norrbotten: »ända upp emot Haparanda, t. ex. på soliga skogs- 

 backar utanför Luleå» (A. W. Lönnegren). 



I Norge »synes den at vsere teml. almindelig; funden ved 

 Kristiania» (A. Blytt), t. ex. vid vägen till Frognersseteren samt 

 mellan Gaustad och Baantjern; Stordö i Söndre Bergenhus amt 

 (a. Blytt); Bolkesjö i Telemarken (R. E. Fries); 0rsten i Sönd- 

 möre (K. Björlykke). 



I Finland: Åland, Mariehamn, Ytternäs (Fru M. Brändström), 

 Runsala vid Åbo (P. A. Karsten), Helsingfors (F. Elfving, Fru J. 

 Ignatius), Helsinge östra skärgård (L. von Pfaler); Tavastland: 

 Janakkala (Fr. Elfving); Ryska lappmarken: Knäsä-guba (P. A. 

 Karsten). 



Fruktkropp olikformigt knölig, till valnötsstorlek eller något 

 däröfver. Peridiet först n. hvitt, sedan smutsgult och slutligen 

 olivbrunt. Gleba bestående af små, rundade kamrar, först hvitak- 

 tig, sedan genom konidierna smutsigt olivfärgad ; kammarväggarna 

 hvitaktiga. Konidier aflånga, glatta, i enorm mängd fyllande kam- 

 rarna, elliptiska eller elliptiskt aflånga, i bägge ändar trubbiga, blek- 

 bruna (hvilket synes bäst, då sporerna ligga samlade i hög), 6 — 8 

 /I långa och 3 — 4 //. breda. — Lukt i början ringa, slutligen göd- 

 sellikt stinkande; uppgifves dock (F. Bucholtz i Hedw. 1901 s. 



