^ 



292 



I Danmark: Köpenhamn i en orchidésäng i Landbohöiskolens 

 trädgård (A. Bruun enl. Rostrup i Medd. D. bot. For. II s. 84). 



Fruktkropp rundadt knöllik, af en valnöts — ett hönsäggs storlek,, 

 med få mycelii-trådar; kamrar talrika, små. Konidier vid basen 

 mer eller mindre tydligt tvärhuggna, 7 — 9 fi långa, 3 — 4 fj. breda; 

 deras membran slät, brunsvart eller svart, genomskinlig. — Täm- 

 ligen stark vanlig svamplukt. Smak svamplik, kanske med någon 

 dragning åt syrlighet. 



Obs. 1. Den hos oss förekommande formen är /9 Broomeianus 

 Berk. in Ann. & Mag. of Nat. Hist. XIII (1844) p. 353 (såsom egen 

 art), Tul. Hyp. p. 93 (såsom varietet). Den afviker genom glebans 

 hvitaktiga ådror, under det att de hos hufvudformen äro (eller 

 blifva) orangegula; lukten är ock svagare, ej ryssläder-liknande,, 

 aromatisk eller lökartad, såsom för a. uppgifvits. 



Obs. 2. Ett annat danskt växtställe torde vara Allindelille skov 

 på Sjaelland, där H. Mortensen 1870 fann en hypogseisk svamp,, 

 som Rostrup förmodar varit denna. Se vidare under Elaphomyces 

 aculeatus. 



Obs. 3. Af den i Fr. S. V. Sc. II p. 437 omtalade Hyperrhiza 

 variegata blefvo flera exemplar honom tillsända hösten 1846 af G. 

 Stenman, som tillika meddelade, att de af allmogen kallades »ickorr- 

 äpplen», hvarjämte han tillade: »Dessa svampar växa vid bäckdrag 

 i svart vattenfri myrdy, äfvensom på sandhedar, och träffas då i 

 hjulspåren. De ligga uppe i ytan jemnt och nätt öfvertäckta, hva- 

 dan de merendels påhittas vid höbergningen, då de oförmodadt 

 träffas af lien, och är deras tid egentligen senare hälften af augusti. 

 Så snart gräset kommit bort och de sjelfva kommit i dagen, öfvergå 

 de i förruttnelse. Man har ock anmärkt, att de som växa i sand 

 äro hvitare ^ än de i myrar. Hosföljande äro af det senare sla- 

 get . . . Namnet härledes deraf, att allmogen skär sönder den i skif- 

 vor, som uppblötes i söt mjölk och sedan torkas, hvarefter de an- 

 vändas till bete vid ekorrfångst. Växtställena äro synnerliga st vid 

 Tammeråsens och Hedåsens byar här i Rättviks socken.» 



Beklagligtvis blefvo inga exemplar tillvaratagna, men ehuru mera 

 än 60 år sedan dess förflutit, erinrar jag mig dem mycket väl 

 och tvekar alls icke att bestrida, att de tillhörde nämnda Hyper- 

 rhiza eller Melanogaster variegatus. Särskildt påminner jag mig den 

 egendomliga, rätt starka och icke obehagliga lukt, som de (troli- 



^ Antagligen Rhizopogon roseoliis. 



