296 



Obs. 3. En egendomlighet beträffande denna svamp må här 

 påpekas, nämHgen att liksom Elaphomyces-SLrier äro värdplantor åt 

 tvenne Cordyceps-SLrier, äger Scleroderma vulgäre en storvuxen snylt- 

 gäst i Boletus parasiticus. Den är i Sverige anträffad i Västergöt- 

 land vid Degeberg (S. J. Lindgren) och Göteborg (R. Fries), samt 

 i Danmark vid Silkeborg i Jylland (Sev. Petersen) m. fl. st. 



2. Endogrone Link. 



Fruktkropp rundad, bildad af hopflätade greniga hyfer; 

 peridiet obetydligt (eller felande), af lös väfnad; det inre 

 (gleban?) tätare, med stora, tättsittande, klotformiga eller 

 säcklika ansvällningar i spetsarna på hyfers sidogrenar. 



Syn. Endogone Link Ord. pl. (1809) p. 33. — Fr. Syst. myc. 

 II p. 295, S. V. Sc. II p. 438. — Tul. Hyp. p. 181. — Sacc. Syll. 

 VIII p. 905. — Ed. Fisch. i Rab. Kr. Fl. V: 1 s. 124. — Schröt. 

 i Engl. & Pr. Pfl. Fam. I: 1 s. 148 och Kr. Fl. Schl. I s. 260. 



Saprofyter. Myceliet fritt utbredt, i början utan skiljeväggar, mö- 

 gelliknande. Fruktkroppar påminnande om små tryfflar (t. ex. 

 smärre exemplar af Tuber inaculatum), men inre byggnaden helt 

 olika. 



Ehuru 100 år förflutit, sedan detta släkte första gången beskrefs, 

 är det ännu tvifvel högeligen underkastadt. Tvekan har nämligen 

 uttalats, huruvida hithörande svampar äro att anse såsom själf- 

 ständiga arter. Redan i Fr. Syst. myc. III ind. framkastades en 

 gissning, att den enda då kända arten (E. pisiformis) vore en out- 

 vecklad A^du/arza-art; E. Hoffmann har förklarat E. macrocarpa för 

 en »Conidienform» af Hymenogaster Klotzschii o. s. v. Äfven med er- 

 kännande af deras rätt att bilda själfständigt släkte är platsen i sy- 

 stemet mycket oklar. Äldre författare stälde det bland eller i när- 

 heten af Tuberaceerna; så gjorde ock Tulasne, om än med någon 

 tvekan, och Saccardo upphöjer det till en egen familj : Endogonacew. 

 Nyare författare (t. ex. Schröter) hänföra det — likaledes med 

 tvekan — till Protomycetacece samt Ed. Fischer till ordningen Carpo- 

 hemiasci bland Hemiascece, under det att Baccarini (1903) ansåg 

 det tillhöra Oophycomycetes (Saprolegniacece). Svårigheterna vållas 

 företrädesvis af ovissheten om huru de klotlika ansvällningarna 

 {» vesiculce'>\ >^ampunce») på en del hyfspetsar böra anses. Tulasne 

 kallar dem asci eller sporangia med tillägget- sporce proprie dictce 



