322 



föringen, äger Campanula högst olikartade besökare. De i Mellan- 

 europa vanligaste ha nämligen en snabellängd af 3—4 mm., under 

 det att Bombus terrestris är i besittning af ett sugrör af 9 — 11 mm. 

 längd och detta hos B. lapidarius når en storlek af upp till 14 mm. 

 Äfven kroppsstorleken är mycket olika; enligt Svensk insektsfauna är 

 Melitta hcemorrhoidalis 9 — 12 mm. lång, Rhophites dentiventris 7 — 8 

 mm. och Bombus terrestris 9 (hvilken oftast iakttogs) 16 — 22 mm. 



Liknande exempel skulle kunna anföras i stort antal; i stället 

 för att uppräkna flera hänvisa vi till tabellen. 



Med stöd af denna kan fastslås, att det oftast ej är samma in- 

 sekter, som i olika trakter spela den största rollen vid en växtarts 

 pollination. Denna olikhet inskränker sig ej endast till att när- 

 stående arter på skilda håll ersätta hvarandra, utan helt nya in- 

 sektsgrupper undantränga mångenstädes de i andra områden för- 

 härskande. 



Huru står väl detta i samklang med den Darwin-Mullerska teo- 

 rien om insekterna som »Blumenziichter»? Antingen man antar, 

 att på samma plats år från år samma insektart är pollinationsförmed- 

 lare för en viss växt eller att detta förhållande växlar, ett står dock 

 fast: man kan icke antaga, att blommor på olika platser skola ut- 

 bilda sig i samma riktning som anpassning till olika insekts- 

 grupper. 



Dessutom finnas åtskilliga andra fakta, som tala emot ofvan- 

 nämnda teori. 



För att en växt skall hafva någon fördel af att vara tillpassad 

 för en viss insektsgrupp, måste tydligen besöken af insekter, till- 

 hörande denna, vara åtminstone så talrika, att de med sina verk- 

 ningar uppväga förlusten af alla andra besökare. Betrakta vi emel- 

 lertid, hvilka växter under den gångna sommaren ifrigast besökts 

 af humlor, finna vi dessa i allmänhet alls ej stå på något synner- 

 ligen högt organisationsstadium. De utgöras i hufvudsak af föl- 

 jande: 



Dicentra spectabilis (blott genom inbrott), Sedum maximum, Ru- 

 bus fruticosus, Geum rivale, Trifolium pratense, Hypericum-arterna, 

 Lythrum Salicaria, Calluna vulgaris, Stachys silvatica, Rhinanthus 

 major, Lonicera alpigena, Succisa pratensis, Campanula rotundi- 

 folia, Jasione montana, Cirsium acaule. Centaurea Cyanus och 

 Jacea. 



Bland dessa 18 arter torde blott 5, nämligen Dicentra spectabilis, 

 Geum rivale, Trifolium pratense, Stachys silvatica och Rhinanthus 



