323 



major, kunna räknas till de egentliga »humleblommorna». Af de 

 öfriga är Lonicera alpigena en utpräglad »getingblomma». Hvad 

 Dicentra spectabilis angår, kan den enligt Knuth på normal väg 

 blott sugas af Bombas hortorum Q och Anthophora pilipes 9- Ingen 

 af dessa sågs besöka den, men väl mängder af Bombus terrestris och 

 pratormn, hvilka utan nytta för växten stulo honung genom 

 inbrott. 



Af högt organiserade humle- eller biblommor, som däremot ledo 

 brist på besökare, kunna nämnas Orc/izs-arterna (på O. maculata och 

 morio iakttogs trots särskildt vaktande intet besök, på O. mascula 

 ett), Silene maritima (hvars förnämsta besökare dock torde vara 

 nattfjärilar), Vicia sepium, Lamiiim Galeobdolon, Melampyrum crista- 

 tiim, Gentiana Pneumonanthe, Pinguiciila vulgaris och Odontites se- 

 rot imi. 



Äfven växter med anpassning för nattfjärilar syntes ha det 

 ganska illa ställdt — detta dock möjligen delvis beroende på att 

 dessa insekter på grund af den kalla och regniga väderleken år 

 1907 blott kommo dåligt till utveckling 1908. Som exempel härpå 

 kan anföras, att vi trots flera timmars vaktande kväll efter kväll 

 under bästa väder vid tiden kring Yy blott iakttogo de få besökare 

 på Lonicera Periclymenum, som finnas angifna i uppsatsens speci- 

 ella del. På Sy ringa vulgaris — hvilken, ehuru ingen egentlig natt- 

 fjärilblomma, dock brukar besökas mycket af sådana — kunde 

 liksom på Calystegia sepium ingen säker besökare upptäckas. Agro- 

 stemma Githago, en typisk dagfjärilblomma, besöktes likaledes blott 

 föga, under det att dagfjärilar i skaror svärmade kring sådana 

 växter som Lythrum Salicaria, Rubus fruticosus och Succisa pra- 

 tens is. 



De få iakttagelser öfver fruktsättningen, vi gjort, bekräfta i allo 

 det ofvan sagda. De icke autogama växter, som af alla satte bäst 

 frukt, voro utan något som helst tvifvel Umbellaterna. Andra väx- 

 ter, där autogami var förhindrad och som gjorde intryck af att 

 sätta rikligt med frukt, voro Sedum acre, Rubus fruticosus, Trifolium 

 pratense, Valeriana officinalis och Campanula rotundifolia. Angående 

 rikligheten af fruklsättningen hos Calluna kunna vi naturligtvis ej 

 yttra oss; dock funno vi, som redan är nämndt, så godt som alla 

 dess märken belagda med pollen. 



^ Som exempel kan nämnas, att under sommaren s:a 2 exemplar sågos af An- 

 throcera lonicercv, som andra år enligt uppgift plägar vara vanlig i trakten af 

 Arild. 



