329 



Först emellertid några ord om C. temiissimum (Lyngbye) J. G. 

 Agardh. 



Före Petersens arbete har denna art såsom steril varit ytterst 

 vansklig att skilja från C. diaphanum och C. strictuw, och hvad som 

 i litteraturen går under namn af C. tenuissimum är åtminstone i en 

 hel del fall intet annat än former af C. diaphanum eller C. strictiim. 

 Petersen har emellertid fäst uppmärksamheten på ett par karak- 

 tärer, som åtminstone i de svenska och danska farvattnen göra det 

 möjligt att med säkerhet afgöra om C. tenuissimum föreligger eller 

 ej, äfven om de anträffade exemplaren skulle vara sterila. Dessa 

 båda karaktärer är för det första förekomsten af färglösa njur- 

 eller hjärtlika barkceller, för det andra de alltid inrullade slutgre- 

 narna med ryggsidan på ett karatäristiskt sätt naggad (se Petersen 

 1. c. Fig. III, p. 55). 



Jag har genomgått en rik samling C. tenuissimum-exemplRv dels 

 från svenska västkusten dels från engelska och franska kusterna, 

 och hos säkra exemplar af denna art har jag aldrig förgäfves sökt 

 de af Petersen omtalade egendomliga barkcellerna. Deras före- 

 komst var emellertid ganska växlande. Hos en del exemplar kunde 

 man få genomsöka flera grensystem utan att träffa på någon enda 

 af de omtalade barkcellerna, och först efter ett längre letande kunde 

 man finna en och annan af de för arten karaktäristiska cellerna; 

 hos andra exemplar åter funnos sådana celler synnerligen talrikt 

 stundom ända till 4 å 5 stycken i hvarje nod. Det vanliga antalet 

 var 2 — 3, således detsamma som iakttagits af Petersen. Dessa 

 celler gifva, som Petersen påvisat, en synnerligen vacker ägghvite- 

 reaktion med Millons reagens. 



Äfven slutgrenarnas karaktäristiska utseende (se Petersen 1, c. 

 Fig. III, p. 55) är ett synnerligen godt kännetecken för att skilja 

 C. tenuissimum från C. diaphanum och C. strictum. Denna senare 

 karaktär anser jag till och med viktigare än karaktären med afse- 

 ende på de egendomliga barkcellerna, då man stundom kan få 

 söka rätt länge, innan man fmner några sådana celler. 



Med ledning af dessa båda karaktärer har jag granskat en ganska 

 rik samling Ceramium-fovmev från Östersjön, bestämda till C. tenu- 

 issimum. I en hel del fall hafva tetrasporbärande exemplar före- 

 legat, och det har då redan på tetrasporernas läge kunnat afgöras, 

 att de föreliggande exemplaren ej tillhörde C. tenuissimum, men 

 äfven om exemplaren varit sterila har med säkerhet kunnat afgö- 



