334 



bundet, att en artskillnad kunnat göras. Inom corticatula-serien gör 

 sig denna tendens märkbart gällande hos corticatulo-stricta, men ej 

 med sådan konstans att någon artskillnad här kan genom- 

 föras. 



Formen radiculosa, som karaktäriseras genom sitt sammanfiltrade 

 spongiösa växtsätt, kan ej införas i ofvan anförda skema, då den 

 uteslutande är en biologisk form. Sannolikt kan den härleda sig 

 från flera bland de i ofvanstående skema anförda formerna. En 

 närmare beskrifning af denna form finns i Kjellmans arbete: Om 

 en Ceramium-form från Gotland/ då denna form beskrifves som 

 en spongiös form af Ceramium circinnatum. 



Enligt Petersen kan Ceramium diaphanam variera så, att den 

 kommer att likna C. Deslongchampii och C. strictum, samt visa be- 

 röringspunkter med C. Areschougii och C. fruticulosum. Förhållandet 

 mellan C. diaphanam och C. stridum har jag redan berört. De 

 båda arterna C. Deslongchampii och C. fruticulosum känner jag ej 

 tillräckligt för att vilja ge mig in på att diskutera deras förhållande 

 till C. diaphanum. Hvad C. Areschougii beträffar synes Petersen 

 mena, att denna art står i beröring med C. diaphanum genom for- 

 men corticalula, och Petersen framkastar äfven den tanken, att 

 den af mig beskrifna C. corticatulum ej skulle vara annat än en 

 svagt barkklädd form af Areschougii. Detta är emellertid oriktigt. 

 C. corticatulum är närmast besläktad med C. diaphanum, och i den 

 utsträckning Petersen tar denna art, är det berättigadt att indraga 

 C. corticatulum som en form under C. diaphanum. Med C. Are- 

 schougii anser jag den däremot ej närmare besläktad. Detta på- 

 stående stöder jag på de olika förhållanden, som nodalväfnadens 

 nedre kant visar hos de båda arterna. Hos C. Areschougii deltar 

 äfven nodalväfnadens nedre kant i utbildandet af barkväfnaden, 

 äfven om de celler, som utbildas från nodalväfnadens nedre kant, 

 äro isodiametriska eller endast svagt utsträckta på längden och 

 under sitt nedåtväxande bilda en jämn kant nedåt. Hos C. corti- 

 catulum utbildas hela barkväfnaden från nodens öfre kant, och 

 sedan nodalväfnaden en gång färdigbildats, sker ingen utbildning 

 af nya celler nedåt, som komma att ingå i barkskiktet, äfven om 

 detta slutligen kommer att bekläda hela internodiet. 



Petersen anför det nedre exemplaret på n:r 208 i Areschoug, 

 Alg. scand. exs. såsom tillhörande C. diaphanum. I de båda exem- 



' Öfversikt af K. Vet Akad. FörhandL 1897. 



