355 



verna L., Meniocus linifolius DC. samt vidare Veronica agrestis L., 

 V. arvensis L., V. verna L., Androsace maxima L., Erodium, m. fl. 

 (Rådde, 1. c, p. 35); äfven i den s. k. Vermouthstäppen förekommer 

 Alyssum calyciimm; Rådde säger nämligen, I, p. 92, att i Vermouth- 

 stäppen finnas »gedrängte Gruppen von Alyssum minimum, Alyssum 

 calycinum und Meniocus linifolius, Capsella hursa pastoris, Lepidium 

 perfoliatunV\ m. fl. 



KRONOLOGISK FÖRTECKNING ÖFVER VÄXTPLATSER FÖR 

 ALYSSUM CALYCINUM I SVERIGES OLIKA LANDSKAP. 



1. Skåne. 



1823 : Brösarps s:n: vid gästgifvargården (Fries, I, p. 14: »Ad 

 Brösarp Scanise orientalis in clivis arenosis juxta amnem. 

 Legi prorsus defloratum et exsiccatum Aug. 1823, nuperius 

 florens et fructiferum Stud. Areschoug»; jfr Nyman, II, p. 

 332: »Fries upptäckte Grådodran (som svensk) vid Brösarp 

 i östra Skåne, 1823»). 



1829: Brösarps s:n (i U. M. H. ur herb. Wahlenberg; på etiketten 

 står: »clivi arenosi ad Brösarp Scanise orientalis stud Are- 

 SCHOUG 1829, ubi 1829 colles defloratas et defoliatas vidi. — 

 Acceptum a cel. Fries 1829»). 



1831 : Brösarps s:n (Areschoug i U. M. H.). 



1832 : Brösarps s:n: vid gästgifvargården (Hartman, Fl. ed. 2, 



p. 176). 



1835 : Brösarps s:n (Fries, II, p. 67: »In clivis arenosis ad Brösarp 

 Scanise orientalis). 



1837 : Brösarps s:n (Duben, I, p. 39: »Que circa Andrarum, Brösarp, 



Raflunda extenditur regio arenoso-clivosa, hodie silvi fere 

 denudata, plantas non paucas sibi fere omnino privas offert, 

 ut — — , Alyssum calycinum, — — — — »; härmed afses 

 naturligtvis växtplatsen vid Brösarps gästgifvargård). 



1838 : Brösarps s:n: vid gästgifvargården (Hartman, FL ed. 3, 



p. 152). 



1843 : Brösarps s:n: vid gästgifvargården (H artman, Fl. ed. 4, p. 

 209; HÖGBERG, I, p. 167: »på galgbacken (norr om ån och 

 öster om Magiehems vägen) på sluttningen åt ån sparsamt»). 



