(4) 



skäligen likgiltigt, om Parodi eller Rosenschöld står som aiiktor. Den 

 förre är ju i alla händelser ansvarig för, att namnen publicerades. Huru 

 det förhåller sig i detta afseende med öfriga i Contribuciones beskrifna 

 växter, kan jag ej afgöra. Helt säkert skola Hassler och hans medar- 

 betare småningom utreda den frågan. Af de familjer, jag ägnat någon 

 ingående uppmärksamhet och som jag bearbetat i Plantte Hasslerianje, 

 finnas inga upptagna. Det är att hoppas, att kommande undersökningar 

 skola gifva samma resultat som min ifråga om Aristolochia, nämligen 

 att Rosenschöld som skicklig och noggrann iakttagare hedrat det sven- 

 ska naturforskarnamnet. Att hans iakttagelser framlagts i en mj^cket 

 bristfällig form, det återfaller icke på hans minne. 



Referatet öfver d:r Hasslers föredrag om Parodi afslutas med föl- 

 jande ord: M. Hassler — — — »termine en flétrissant comme il con- 

 vient Tauteur d'une pareille imposture.» Glädjande är ju, att skammen 

 ej faller på någon svensk man och att minnet af den svenske pioniären 

 i det aflägsna och då svårtillgängliga Paraguay börjar hedras. För att 

 i sin mån bidraga att rädda hans namn undan glömskan har också den 

 italiensk-argentinska mykologen Carlos Spegazzini till Munck af Ro- 

 senschölds ära uppkallat de båda svampsläktena Munckiella och Roseii- 

 scheldia. — En annan fråga är, om vederbörande här hemma gjort, hvad 

 på dem ankom, för att i tid rädda någon del af resultaten af Rosen- 

 schölds forskningsarbete. 



Gust. O. Malme. 



Hvar går nordg^pänsen i vårt land för Meliea uni flora Retz.? 



Melica uniflora är som bekant i södra Sverige ett ingalunda sällsynt 

 gräs. Redan Wahlenberg yttrar i Flora Svecica (1824) om detsamma: 

 »Scania frondoso-sylvestri vulgaris usque ad Hallandsås, Blekingia co- 

 piose». På Öland växer Mel. uniflora ymnigt vid Borgholm och från 

 Gotland är ett stort antal lokaler kända, mest från öns västra sida (K. 

 Johansson, Gotlands fanerogamer och ormbunkar, 1897). I de nordliga 

 landskapen af Götaland hör emellertid Mel. uniflora till rariteterna. I 

 Bohuslän går den åtminstone till Uddevalla (Kristinedal). Huruvida 

 den i denna provins är funnen ännu nordligare, är mig icke bekant; 

 Riksmuseets liksom Uppsala Universitets herbarier innehålla exemplar 

 endast från den södra hälften af Bohuslän. I Västergötland framtränger 

 Mel. uniflora till Kinnekulle och i Östergötland på ostkusten till trakten 

 af Bråviken (enligt N. C. Kindberg, Östgöta Flora). I Svealand är det 

 väl endast Södermanland och Uppland, som kunna uppvisa ifrågava- 

 rande gräs. I K. F. Thedenii flora (1871) öfver dessa provinser äro 

 blott två lokaler angifna för det förra landskapet, nämligen Oaxens kalk- 

 brott i Mörkö socken (bekräftas af J. G. Laurell i Bot. Notiser för 

 1893: Anmärkningsvärdare fanerogamer och kärlkryptogamer inom So- 



