(9) 



fats i trakten. Gomman, som ännu lefver, 85 årig, har i många år haft 

 en liten inkomstkälla af sin vetskap om fyndorten genom att sälja kvistar 

 af en som B. hiimilis uppgifven buske åt besökande botanister. Hon har 

 därför högst ogärna velat visa platsen för någon, utan i stället vanligen 

 själf hämtat kvistar från busken, medan den nitiske växtsamlaren fick 

 vänta på hennes förstukvist för att sedan tillhandla sig kvistarna för 25 

 öre stycket. Under årens lopp skattades emellertid busken på detta sätt 

 så hårdt, att där till slut icke fanns mycket mer att få. Själf blef också 

 gumman allt skralare och fann det besvärligt att gå den tämligen långa 

 vägen, som ledde öfver en stor rullstensås ned i mossen, där busken 

 växte. Då hon invid vägen strax nedanför stugan hade funnit en annan 

 buske, som i hennes tycke var af samma sort som den i mossen, fick äfven 

 denna nu utan vidare gälla som B. humilis.^ Hvad våra botanofiler under 

 de senaste 15 åren från denna se- 

 nare buske mot kontant erkänsla 

 af henne bekommit har ingen 

 större likhet med B. hiimilis, utan 

 är en form af B. nana X 

 odorata, som också finnes i trak- 

 ten (Hartm. Fl. 11 uppl.). Detta 

 framgår dels af en undersökning 

 af herbarieexemplar, betecknade 

 B. humilis ur Jönköpings läro- 

 verks och ur skolynglingars her- 

 barier, hvilka lektor C. O. von 

 PoRAT haft godheten låta mig få 

 se, dels af en undersökning på 

 växtplatsen. 



För att efterforska, hur det 

 förhöll sig med B. humilis, före- 

 togo lektor von Porat och jag 

 en utfärd till Forserum den 11 

 oktober 1908. Vi fingo där säll- Fig. 1. Stubben af den s. k. Betala humilis 

 skap med kand. Karl Rydin; i mossen vid Runser^^d ^7i2 1908. 



hvilken kände en s. k. humilis- 



buske, och dessutom visade den ofvannämnda gummans son oss ytter- 

 ligare tre buskar. Själf var hon ej i stånd att följa oss, men hennes 

 son kände enligt hennes försäkran väl till buskarna och utpekade »den 

 riktiga busken» i mossen. De öfriga buskarna visade sig vara m/er/ned/a- 

 former {nana x odorata), en af dem med rutformiga, skarpsågade blad 

 skulle möjligen kunna misstänkas vara nana X verrucosa, grenarna sak- 

 nade emellertid hartsprickar.^ 



^ Den Forsgårdska busken torde hafva varit späd och föga gifvande redan vid 

 upptäckten. I Bot. Not. 1852 s. 94 skrifver Th. Fries: »B. humilis har i sommar 

 blifvit, ehuru spårs, åter funnen af mag. S. Forsgård.» 



En intermedia-form med hartsprickar från Forscrum ligger i Stockholms Hög- 

 skolas herbarium, insänd af C. J. Lindeberg. Den har helt andra hängefjäll än 

 B. humilis. 



