(27) 



1886. Den ^/c^ 1886 blef han amanuens vid Uppsala botaniska trädgård 

 och med höstterminen samma år vårdare af studentkårens växtsamling, 

 vårterminen 1893 t. f. konservator vid Uppsala botaniska museum och 

 slutligen 'Y^ 1895 ordinarie konservator vid samma institution, hvilken 

 sistnämnda befattning han intill sin död innehade. Under de sista åren 

 led Seth af sockersjuka, hvilken under hösten 1908 tilltog i hög grad 

 och slutligen ändade hans verksamma lif. 



Seths lifsläggning låg odeladt åt botaniken. Hans lärare under skol- 

 tiden lektor J. E. Zetterstedt, som i sällsynt hög grad ägde förmåga 

 att intressera sina lärjungar för detta ämne, utöfvade på Seth ett stort 

 infl3'tande, som torde ha blifvit bestämmande för hela hans lif. Särskildt 

 väcktes därigenom hans intresse för studiet af mossorna. Mången gång 

 hörde jag honom såsom ett af sin ungdoms käraste minnen omtala 

 den forskningsfärd till Gotland, som han år 1872 fick göra i sällskap 

 med sin vördade lärare. 



»Karl Adams» insats i vårt botaniska lif bestod ej i något större bota- 

 niskt författarskap. Men få svenskar hafva dock så oegennyttigt och utan 

 tanke på egna fördelar ägnat sitt lif åt nyttig verksamhet i botanikens 

 tjänst som Karl Adam Seth. Han har efterlämnat blott två mindre 

 publikationer, nämligen: Växtgeografiska bidrag till Medelpads flora (Bot. 

 Not. 1877) och bearbetning af Hepaticce i Svensk flora för skolor af 

 Krok och Almquist (1886). Af större betydelse äro de rika samlingar, 

 mest af mossor, som Seth hopbragt i de nejder, där han vistats, och 

 under sina resor, bland hvilka må nämnas hans resor till Gotland 1872, 

 till Medelpad och Jämtland 1877, 1901, 1904, samt såsom Bjurzons sti- 

 pendiat till Jämtlands fjälltrakter 1885. Hans mossherbarium har fått 

 ett ökadt värde därigenom, att stora delar däraf kritiskt granskats och 

 vetenskapligt utnyttjats af nordens främste bryolog, professor S. O. Lind- 

 berg. Många värdefulla bidrag till kännedomen om mossornas växtgeo- 

 grafiska utbredning i Sverige hafva Seths samlingar såsom källa. 



Ifrån att själf samla växter öfvergick Seth småningom till att bli vår- 

 dare af växtsamlingar och kom så till det arbete, som var honom kä- 

 rast och för hvilket han var i ovanligt hög grad lämpad. Så vårdade 

 han ifrån 1886 studentkårens växtsamling mycket pietetsfullt och försva- 

 rade den lyckligt mot flera attentat, som afsågo, att studentkåren skulle 

 göra sig af med den enligt någras förmenande obehöfliga samlingen. 

 När vid sekelslutet intresset för Uppsala botaniska bytesförening, som 

 varit så många generationer af botanister till fröjd och fromma, beklag- 

 ligtvis slappades, så att föreningen upphörde alt funktionera- ordentligt, 

 öfvertog Seth vården af dess stora samlingar, sträfvade ifrigt att åter- 

 upplifva intresset för densamma, ja, försökte till och med länge att en- 

 sam hålla dess verksamhet i gång, hvilket företag han dock med den 

 begränsade tid, hvaröfver han förfogade, ej lyckades i längden genom- 

 föra. På studentkårens och den botaniska bytesföreningens samlingar 

 offrade Seth intill det sista ofantligt mycken tid; snart sagdt hvarje 

 eftermiddag kunde man vara säker att träffa honom i arbete med dem 

 1 det kyfte, som af studentkåren för dem uppplåtits. Och till sist ha 

 vi att erinra oss Seths trogna och insiktsfulla arbete alltifrån 1893 



