(86) 



f. Först- u. Landwirtsch., Jahrg. 7, 1909, pag. 114, kommer Neger beträf- 

 fande parasitens bestämning till det resultat, att det ligger närmast till 

 hands att tänka på den amerikanska Microsphcera extensa. 



I fjol uppträdde (för första gången?) ekmjöldaggen i Sverige. Den 

 iakttogs af mig de sista dagarna i juli på bladen af unga ekar och på 

 adventivskott af äldre ekar vid Stora Rör på Öland. Något senare, i 

 augusti, konstaterade jag mjöldaggens rikliga förekomst på ekarna vid 

 Borgholm. Enligt muntligt meddelande af amanuensen Björn Palm 

 uppträdde den i augusti i fjol så rikligt på adventivskott af ekarna vid 

 Kulla Gunnarstorp i Skåne, att kläderna, som kommo i beröring med 

 de angripna skotten, blefvo alldeles hvitmjöliga. På ekarna i Bohuslän, 

 som undersöktes på gallbildningar under Svenska Botaniska Föreningens 

 augustiexkursion i fjol (se denna tidskrifts Bd 2, p. 340), fanns ej spår 

 af mjöldagg, ej heller har jag kunnat påträffa sådan på ekarna i Stock- 

 holms omgifningar (Nacka, Saltsjöbaden, Drottningholm) i fjol höstas. 



Ofvanstående korta meddelande publiceras för att fastslå ekmjöldaggens 

 första uppträdande i vårt land, för att rikta uppmärksamheten på denna 

 för våra ekar kanske farliga parasit och för att uppmana till iakttagel- 

 ser öfver dess eventuella spridning och förekomstsätt under kommande 

 sommar. Särskildt böra peritecier eftersökas; på de af mig undersökta 

 ekarna fanns ej spår däraf. 



In vorstehender Mitteilung berichtet Verf, iiber das erste Auftreten des 

 Eichenmehltaupilzes auf Quercus Robur in Schweden, nämlich Ende Juli 

 und im August 1908 bei Stora Rör und Borgholm auf Öland und bei 

 Kulla Gunnarstorp in Schonen. An sämmtlichen Localitäten kam der 

 Pilz reichlich vor. Perithecien wurden nicht bcobachtet. 



G. Lagerheim. 



Thymol som skyddsmedel mot insektlarver 

 i herbarier. 



Många sätt hafva blifvit använda för att motverka och förekomma de 

 skador, som insektlarver — företrädesvis larver af Coleoptererna 

 Anobium paniceum och Niptiis fur — allt för ofta förorsaka i herbarier. 

 Det vanligaste sättet torde väl vara, då det är fråga om herbarier af 

 mindre omfattning, att ett par eller flera gånger om året genomse växt- 

 samlingen och med en pincett aflägsna de larver som påträffas. Detta 

 sätt är dock tidsödande och föga effektivt, ty nj^ss utkläckta larver äro 

 så små, att de förbises. Dessa tillväxa fort nog och hinna med att göra 

 ganska stor skada förrän herbariet nästa gång granskas. 



Man har därför försökt att med kamfer eller naftalin hålla insekterna 

 aflägsnade från herbarierna. Men dessa ämnen äro icke nöjaktigt skyd- 



