(96) 



Den 30 mars 1909. 



Professor R. Sernander höll föredrag om en experimentellt påvisad 

 Peltigera-iiYi. 



Lektor E. Henning föredrog om Berberisrost-frågan i kritisk be- 

 lysning. 



Docenten R. Fries demonstrerade citroner af formen digitata. 



Den 3 maj 1909. 



Professor O. Juel demonstrerade kulturer af Mortierella reticiilata^ 

 Zygorhynchiis Moelleri och Absiciia glauca. 



Lektor H. W. Arnell föredrog om mossvegetationen i Sarek-området 

 i Lule lappmark. 



Botaniska sällskapet i Stockholm. 



Den 22 mars 1909. 



Prof. C. Lindman höll föredrag öfver Poa remota Forselles, en förbi- 

 sedd art i den europeiska floran. 



Föredr. visade, att den art, som af de skandinaviska tloristerna på 

 senare tider kallats dels »Poa sudetica», dels »Poa hybrida», är tydligt 

 skild från båda dessa mellaneuropeiska arter. Den beskrefs redan 1807 

 af den tinske studenten i Uppsala, J. H. af Forselles, uti Linnéska 

 Institutets skrifter, h. 1, under namnet Poa remota (med afbildning). Uti 

 Wahlenbergs Fl. Suecica (1826) och Fries' Nov. Fl. Suec, ed. 2 (1828) 

 uppföres den dock blott såsom en varietet af »Poa sudetica Hke», hvar- 

 emot Hart mans flora i flera upplagor upprätthöll den såsom egen art. 

 Sedan Fries i Mantissa 2 (1839) af misstag förklarat Forselles' art för 

 en Glyceria {G. remota ¥y., 1839), blef den öfvergifven såsom själfständig 

 art, och den ifrågavarande öfver större delen af Skandinavien samt 

 mellersta Europa utbredda, högväxta och ganska säregna Poa-arten 

 heter därför i Hn, Sk. fl. ed. 11 Poa sudetica» och i de yngre svenska 

 flororna »Poa hybrida». 



Den diagnos, som Forselles själf skrifvit, visar alldeles bestämdt, 

 att han åsyftar en Poa och ej den ofvannämnda Glyceria. 



Artens kännetecken äro följande: 



Poa remota Forselles. Bladslidor sträfva; öfver st a bladskifvan 

 10 — 15 cm. lång, långspetsad, 5—7 mm. bred; snärp 2—3 mm. långt, 

 helbräddadt; vippan mycket gles, emedan grenarna blott i sin yttre 

 del bära småax, ända till 3 dm. lång och nästan lika bred vid basen; 

 skärmfjäll smalt lansettlika, spetsiga, mörkare gröna än blomfjällen 



