(97) 



och mjxket sträfva; 3'ttre blomfjäll smalt lansettlika, spetsiga och 

 raka, ej sträfva, men med luddtofs vid basen. Vippan grön, ej violett. 

 Strå 1—1,5 m. högt. — Arten är anträffad i nästan alla Sveriges land- 

 skap från Skåne till Lule lappmark, men på mycket begränsade områ- 

 den och i allmänhet blott vid källor, i bäckdalar och i fuktiga lundar. 

 Den går till Nordlanden och Österbotten och är spridd öfver mellersta 

 Europa. — Till jämförelse meddelas här några karaktärer hos de båda 

 arter, med hvilka den förväxlats. 



Poa hybrida Gaud. Nästan lika högväxt som föreg., men med smalare 

 och tätare vippa; alla bladskifvor långa och smala, öfversta blad- 

 skifvan 15 — 30 cm. lång, 4— 5(— 6) mm. bred; bladslidor släta; snärp 

 1—2 mm. långt, helbräddadt eller något tandadt; skärmfjäll bredt lan- 

 settlika, släta, blekgröna; yttre blomfjäll släta, vid basen med ludd- 

 tofs, af samma gestalt, som hos föreg., men ända till dubbelt så långa. 

 Vippan blekgrön, stundom något gråviolett. Denna art finnes i Jura, 

 Alperna och sälls3mt i Sudeterna, men är ej funnen i Skandinavien. 



Poa Chaixi Vill. (Syn. P. sudetica Hsenke). Strå vanligen kortare och 

 gröfre än hos de båda föregående och alla bladskifvor bredare; öfversta 

 bladskifvan blott 5 — 1 (sällan 10 cm. lång, 6 — 8 mm. bred, med kort 

 huflik spets står därigenom närmast P. pratensis); vippan mindre och 

 tätare än hos de föreg., ofta äggrund, tätt sluten; skärmfjäll bredt lan- 

 settlika eller äggrunda, släta; yttre blomfjäll bredare och trubbigare 

 än hos de föregående och med krökt rj^gg, vid basen kala utan ludd) 

 men tätt sträfprickiga på och mellan nerverna. Vippan blågrön eller 

 starkt violett. — Tämligen allmän i bergstrakter från Sudeterna till 

 Pyrenéerna och sparsamt spridd öfver tyska låglandet; har sedan 100 år 

 tillbaka uppträdt i Skandinavien, men på mycket få ställen, numera mest 

 i parker (med gräsfrö?) 



Fil. dr. Th. Wulff redogjorde i ett af talrika skioptikonbilder belyst 

 föredrag för »minnen från en studieresa i Tyskland och Österrike». 

 Resan hade företagits i hufvudsakligen agrikultur-botaniskt syfte. 



Amanuensen E. L. Ekman föredrog om Pediciilaris opsiantha, en sen- 

 blommande parallellart till Pediciilaris paliistris». Föredraganden hade 

 funnit den af honom nu nyuppställda arten i Småland i de s. k. Ljun- 

 garumskärren söder om Jönköping. Se Bot. Notiser 1909, p. 83 — 93. 



Professor G. Lagerheim höll föredrag »om apelsiner». 



Den 10 maj 1909. 



Docenten O. Rosenberg höll ett föredrag: Om embryobildningen hos 

 släktena Taraxacum och Rosa . 



Professor C. A. M. Lindman föredrog om: Hy oscy a mas-hlommans ex- 

 position». 



Hofkamrer H. Hafström förevisade en större samling albinosformer 

 af växter tillhörande den svenska floran, insamlade hufvudsakligen i 

 Sverige och Schweiz. 



