(167) 



Ramiiicnlus Flammula L. I ån mellan Kyrkhult och Slagesnäs togs 

 en synnerligen vacker mitans-form med lyftstjälkar ända till 20—28 

 cm., långa fyllodier; de nedre bladens internodier sträckta 7 — 10 — 13 cm. 

 Bladen äggrundt-atlångt lansettlika och (utom stundom de allra öfversta) 

 mycket långt skattade, de nederstas bladskaft ej sällan 9—11 cm. Ofta 

 med i blad vecken rotslående, mycket krökta stamled; från dessa utgå ej 

 sällan tlera smärre rosetter med långskaftade blad samt fyllodier. Blom- 

 mor, bleka, nästan hvitgula, förekommo på några ex., men voro flera gån- 

 ger mindre än hufvudformens. Förestående form påminner i mycket 

 (utom blomningen) om en submers Flammula. 



En annan normalt utbildad Flammula fanns nära Kyrkhults by med 

 tre gånger mindre, gulhvita blommor. Denna form fanns jämte den van- 

 liga i en nästan torr vattenpöl. 



Ranunculus acer L. I Kyrkhults by och trakten däromkring äro 

 kronbladen ej sällan något urnupna; än finnes i den öfre delen en ganska 

 djup inskärning, än en eller flera tänder på sidorna. På några ställen 

 i Kyrkhult ss. nära Källeboda har jag påträffat en honform af R. acer med 

 tre gånger mindre blommor och nästan alla frukterna felslagna. 



Berleroa incana (L.) DC. Olofström. Sprider sig utmed banvallarna. 



Bunias orientalis L. Sölvesborg. 



Rubus suberectus Ands. förekommer ganska allmänt på några ställen 

 i Kyrkhults socken, oftast tillsammans med R. idceus L., nämligen i hela 

 Kyrkhults by, Slagesnäs, Rönåsa samt mellan Kyrkhult och Hölje. Turi- 

 onblad på det första stället ofta tretaliga. 



R. plicatus Whc. f. microphijllus finnes flerstädes vid Kyrkhults by, 

 med dubbelt min(h'c blommor och frukt samt ej sällan med tretaliga 

 årsskottblad. 



R. radula Whe. f. umbrosus Marss. Vid Karlshamn nära Ö. Sand- 

 vik finnes en i stark skugga växande buske tillhörande denna form. Alla 

 växtens delar af hufvadformens storlek. 



Rubus saxatilis L. varierar i Kyrkhult ganska mycket beträffande 

 bladformen. Denna kan vara äggrund eller äggrundt-lansettlik; särskildt 

 uddbladet, som vanl. är elliptiskt eller rutformigt, blir stundom lika bredt 

 som långt. Bladbasen ej sällan ungefär från bladets midt vigglikt af- 

 smalnande, hvarvid denna är utan alla inskärningar. I vanliga fall äro 

 bladen skarpt dubbelsågade eller tämligen groft landade med större eller 

 mindre, finare sågtänder. Ibland äro kanterna nästan endast försedda 

 med mycket grofva sågtänder. På de fertila stjälkarna äro bladen alltid 

 trefingrade; på de sterila tretaliga eller genom flikarnas klyfning 5 — 6— 

 7-taliga. Ett och annat blad kan äfven blifva enkelt med eller utan en 

 liten lob. Under det de blombärande ståndens småblad ofta äro så godt 

 som oskaftade (2 — 3 mm.), kan uddbladet hafva ett skaft af 2 — 2,5 cen- 

 timeters längd. 



Vid Kyrkhult observerades äfven några stånd, på hvilka inskär- 

 ningarna voro mycket djupa och nästan lika med bladens halfva bredd 

 (f. laciniata!). 



Fragaria vesca L. Kronblad stundom 6 — 9, ofta något landade. Så 

 vid Kyrkhults by. 



