(169) 



Cicula virom L. synes ej vara allmän i Kjrkhult, där den i byn 

 finnes vid kanten af en mosse tillsammans med Comamm palustre L., 

 Drosera rotundifoUa L., Vacciniiim Oxycoccus L., Rubus chamcemoriis L., 

 Scheiichzeria palustris L., Carex rostrata Stokes, C. limosa L., C. magella- 

 nica Lam., Rynchosporci alha (L.) M. Vahl, Epilobium palustre L. (med 

 både röda och hvita blommor) samt Myrica Gale L. Vid Hofmansbygd 

 förekommer den i stor mängd i Mörrumsån. 



Daiicns Carola L. Kyrkhults by 1908 bland odlad Medicayo sativa 

 L. Blommor rödaktiga före utslåendet, därefter hvitaktiga. 



Naumburgia Ihyrsiflora (L.) Rchb. I Slagesnässjön anträffades två 

 former af denna art, som växte på ganska djupt vatten. Båda voro ej 

 sällan bortåt 1 meter långa. Den första af dessa var en f. nalans, som 

 var försedd med en lyftstjälk, som uppgick till 70—74 — 79—84 cm. Hela 

 undervattensstammen alldeles glatt, grön och mycket kraftigt utvecklad, 

 ganska rikligt (åtminstone på de flesta ex.) utrustad med (stundom nästan 

 gröna) adventivrötter. Af de nedsänkta motsatta bladen oftast i hvarje 

 par endast ett utbildadt, som är nästan mörkgrönt i jämförelse med luft- 

 bladen. Internodierna mellan undervattensbladen mycket sträckta (3,5 

 — 6 cm.), i storlek aftagande uppåt. Från den punkt, där växten når 

 vattenytan, får den en mycket kort luftstjälk, som just i vattenbrynet 

 helt plötsligt blir kraftigt sidoböjd samt ej så sällan ett stycke ofvan 

 vattnet kröker sig ännu en gång. Bladen äro smalare än landforraens, 

 glatta, glänsande och i synnerhet de öfversta starkt sammanträngda; de 

 mellersta och nedersta äro ofta starkt nedåtböjda. Ingen blomning 

 kunde iakttagas, då växten togs den 17 juli, men väl syntes en delvis 

 rik skottbildning från den i dybottnen befintliga rotbärande stammen, 

 hvadan den tjxkes vara hänvisad att fortplanta sig på vegetativ väg. 



I samma sjö växte en alldeles nedsänkt forma submersa af samma 

 hufvudart, hvilken ej synes hafva blifvit observerad af Johan Erikson, 

 (Sv. bot. tidskrift 1908, bd 2, p. 175 och följ.). Denna hade en betydligt 

 mindre Ij^ftstjälk än föregående, ofta ej mer än 22 — 24 cm. Alla inter- 

 nodierna sannerligen sträckta, de nedersta längst (9 — 10 cm.); därefter i 

 storlek något aftagande; de öfversta bladen skarpt skilda genom 0,5—1 

 cm. långa mellanrum. Alla bladen flera gånger mindre än natans-formens 

 luftblad, nästan alla tydligt motsatta samt mörkgröna. Intet spår af blom- 

 delar liksom hos föregående samt inga adventivrötter på vattenstjälken. 



En intressant mellanform mellan båda dessa omtalade former sågs 

 i några få ex. Den hade utbildat en mycket obetydlig luftstjälk med 

 några få ytterst smala blad. För öfrigt förhöll den sig som f. submersa. 

 Dess lyftstjälk var 50 — 52 cm. Midt på denna sågs ett 5 cm. långt, med 

 submersa blad försedt skott. Ofvanför detta funnos några få enkla adventiv- 

 rötter samt tre internodier, som voro (uppåt räknadt) 7,5, 5 och 4 cm. långa. 



Trientalis europcea L. f. foliosa Neum. D^nna form (vanligen med två 

 rosetter) finnes i stor mängd i en ekdunge nära Kyrkhults by och når 

 ibland en höjd af ända till 28—30 cm., men på denna lokal har jag 

 aldrig sett växten med blommor i den andra rosetten (jfr Neuman, Sv. 

 fl., p. 197 samt F. Svanlund, Bot. Not. 1889, p. 9). Stundom sitta ett 

 eller två skiftevisa örtblad mellan den första och andra rosetten, och 



