(170) 



ibland hos yppigt utbildade individ påträffas i den första endast några 

 få (3—4) blad, hvarefter på stjälken följer ett blad, i hvars veck undan- 

 tagsvis äfven en gren med en n}- rosett finnes. Den andra stjälkrosetten 

 består då af två par nästan motsatta blad, hvarpå till sist följer en 

 tredje liten rosett öfverst. Hos kraftigt utvecklade stånd äro nästan alla 

 bladen ej sällan ganska långt skattade; hos mindre individ äro i första 

 rosetten somliga blad tämligen långt skattade, andra däremot nästan 

 utan skaft, möjligen beroende därpå, att bladen vanligen äro af olika 



storlek. (Jfr Neuman, Sv. fl., p. 197: »rosettblad nästan oskaftade»). 



Bladkanten är ej heller alltid helbräddad utan ganska ofta något ojämn, 

 äfven hos små ex., samt mer eller mindre, stundom ganska starkt undu- 

 lerad. Nedanför den första rosetten finnas ofta (2 — 3) mindre örtartade 

 oskaftade blad, i livilkas veck större eller mindre grenar med rosetter 

 kunna utbildas. Vackra exempel härpå lämna exemplar från Västerg., 

 Skara och Herrljunga, Medelp. Sundsvall (äfven med dubbelrosett från 

 samma bladvecksgren) samt Björkefalla Kyrkhult, af hvilka ex. från den 

 senare lokalen möjligen förtjäna att upptagas som en f. ramosa. 



Ajuga pyramidalis L. *glabrata Hn. är uteglömd i F. Svanlunds för- 

 teckning. Till de från Karlskronatrakten kända lokalerna kan läggas Lö- 

 sen, där den förekommer alldeles på samma ställe som *typic(t. I ofvan- 

 nämnda förteckning saknas äfven 



Priinella viilgaris L. v. parviflora (Poir.), som synes förekomma här 

 och där i Kyrkhult, såsom vid Slagesnäs och Källeboda. På den senare 

 lokalen finnes den ej sällsynt bland hufvudformen och är försedd med 

 långa, fina rotslående utlöpare. Af Priinella viilgaris L. observerades 

 mellan Källeboda och Södersjön en f. major i några huskur af Priimis spi- 

 nosa L. Växtens höjd uppgifves af Neuman, Sv. fl., p. 167 till 7—40 cm. 

 Ifrågavarande form är 60 — 73—80 cm. hög; hos somliga exemplar hade 

 ett slags »lyftstjälk» liksom hos hydromorfoser utbildats. Denna kunde 

 stundom uppgå till 19 cm. Internodierna voro äfven som hos submersa 

 växter mycket sträckta (9,5— 13— 14— 15, .5 cm.). De nedre och mellersta 

 bladskaften nådde ofta 2,5—3 cm.; axens längd uppgick till 4,5—5 cm. 

 Nästan från alla bladvecken utgingo ända till 6—7—8 cm. långa grenar, 

 som i spetsen afslutades med örtblad tryckta intill ganska stora 

 blomställningar. 



Stachys silvatica L. synes förekomma tämligen sparsamt i Kyrkhult. 

 En lokal, där den finnes i tämligen stor mängd, är Slagesnäs. 



Veronica Chamoedrys L. v. incisa Lge. Sölvesborgstrakten. Egendomligt 

 är, att denna form i Pointsförteckningen 1907 p. 91 ej upptagits för Sverige. 



Linncea horealis L. En f verticillata, med tre blad i krans med undan- 

 tag af de allra nedersta, fanns i två ex. nära Källeboda. Hufvudformen 

 är sällsj^nt i Kyrkhult. Jag har endast funnit den på två ställen nära Tulse- 

 boda källa och nära Källebbda. Den är på båda ställena inskränkt till 

 en cirka 4 meter stor areal. 



Valeriana dioica L. Vid Källeboda togs i juli en form med alla rosett- 

 bladen tydligt och tätt naggade. 



V. officinalis L. Mellan Kyrkhult och Slagesnäs observerades en varia- 

 tion med alldeles hvita blommor; knippena starkt sammanträngda, så att 



