(182) 



kända växtsläkten (Mentha, Verbascum, Sagina och Rubus). Denna pu- 

 blikation belönades med docentur, en lärarebefattning, som han innehade 

 jämt 4 år eller till den 30 april 1858, då han utnämndes till »adjunkt i 

 botanik och demonstrator». Som sådan fick han kvarstå under sin 

 kraftigaste och initiativrikaste tid, nämligen mera än 21 år. Först då 

 Agardh den 23 maj 1879 afgått som professor emeritus, kallades Areschoug 

 till professor i botanik, hvartill han utnämndes den 11 juli samma år. 

 Vi skola nu söka följa hans utveckling och vetenskapliga verksamhet 

 särskildt under detta långa skede af hans lif. 



Hans lärareverksamhet under detsamma omfattade icke endast hans 

 egna föreläsningar vid universitetet samt under ett stort antal terminer 



på grund af Agardhs vistelse i Stockholm 

 som riksdagsman, skötseln af professuren, 

 utan från 1856 till 1872 undervisade han äfven 

 i den s. k. realskolan eller den privata 

 »studentfabrik», som under ett par mans- 

 åldrar blomstrat i Lund. Åren 1867—79 

 var han därjämte lärare i botanik vid Al- 

 narps landtbruksinstitut. 



Sin personliga utbildning fullföljde han 

 under ett antal utländska resor. Redan 

 efter ett års docentur erhöll han Battramska 

 resestipendiet och bereste 1855 en del af 

 den österrikiska monarkien (Istrien, Illyrien, 

 Kärnten och Steiermark); 1858 tillbragte han 

 en del af vintern vid Berlins universitet och 

 1860 — 61 vistades han såsom innehafvare af 

 F. W. C. Areschousf vid omkring riksstatens mindre resestipendium i Tysk- 

 35 års ålder. land och Schweiz. Det var då han hos då- 



tidens främsta växtanatom, Hugo v. Mohl i 

 Tiibingen, fick den skolning på detta område, hvilken alltid var hans 

 stolthet. Studietiden där utgjorde ett af hans käraste minnen. 1867 och 

 1869 reste han såsom innehafvare af ett riksstatens större resestipen- 

 dium i Tyskland, Holland, Belgien och Frankrike, och 1871 besökte han, 

 äfvenledes med offentligt understöd, England. Dessa resor företogos 

 väsentligen för studier öfver släktet Rubus. Somrarna 1873 och 1875 

 inhämtade han med understöd af landtbruksakademien närmare känne- 

 dom om de tyska växtfj^siologiska försöksstationerna. 



Under denna period af sitt lif var det ock han 1865 trädde i äk- 

 tenskap med Elfrida Ahlberg; ett äktenskap som blef barnlöst. 



Sin vetenskapliga verksamhet började Areschoug som systematiker, 

 men han fördes snart nog härifrån ut på å ena sidan morfologiska och 

 biologiska å andra sidan växtgeografiska undersökningar. Redan 1857 

 utgaf han som disputationsathandling för adjunktur en omfattande afhand- 



