(190) 



själfva den botaniska institutionen, hvilkens material utgjordes af her- 

 barier och diverse morfologiska preparat. 



Redan 1874 lyckades emellertid Areschoug ur universitetets reservfond 

 erhålla 1,000 kr. till anskaffande af en första blygsam uppsättning för 

 fytotomiska öfningar och därmed grundlägga de växtanatomiska studierna 

 vid universitetet. Med berättigad själfkänsla säger A. om dem: »Trots 

 olämpligheten af denna lokal (herbarierummen) vunno ifrågavarande öf- 

 ningar, som voro de första i detta slag vid något nordiskt universitet, 

 stor anslutning från de studerandes sida. Sedan växtanatomien sålunda 

 vunnit fast fot såsom undervisningsämne vid universitetet, var tiden 

 inne att taga steget fullt ut för att bringa den botaniska undervisningen 

 till den ståndpunkt, som den numera intager vid de mera fullständiga 

 universiteten, i synnerhet de tyska. Uppgiften blef således nu att här- 

 städes söka få den experimentala växtfysiologien införd i undervisningen». 



Såsom af det anförda inses, var emellertid en nödvändig förutsättning 

 härför att erhålla en ny institutionsbj^ggnad, inredd för anatomiska och 

 fj^siologiska arbeten. En sådan behöfdes så mycket mera som herbari- 

 ernas växande omfattning fordrade allt tillgängligt utr3'mme i den äldre 

 byggnaden. Redan i midten af 1880-talet var Areschoug färdig med sina 

 planer och ritningar för en nybyggnad, men oaktadt han med all flit 

 och kraft använde sitt inflytande såväl inom som utom universitetet, 

 lyckades det först 1888 få fram frågan för riksdagen, hvilken också be- 

 viljade 54,000 kr. till byggnad att utgå åren 1889—1891. Sällan torde det 

 ha hushållats omsorgsfullare med statens medel än vid detta bygge, 

 men oaktadt all upptänklig sparsamhet, hvilken dock ingalunda flck 

 gå utöfver den nya institutionens utrustning för sitt ändamål, förslogo 

 ej anslagna medel och räntor samt de 12,000 kr., som 1890 beviljats till 

 inventarier. Det erfordrades Areschougs hela skicklighet att från olika 

 håll hopplocka de felande, dock ej synnerligen stora beloppen. Han lyc- 

 kades också af Lunds stadsfullmäktige utverka plats för nj^byggnaden i 

 den s. k. Östra promenaden, belägen mellan Botaniska trädgården och 

 gamla kyrkogården, hvarigenom den förras areal ökades med omkring 

 4 tunnland. 



Här är ej platsen att beskrifva den nya institution, som Areschoug 

 skapat och hvilken togs i bruk med ingången af år 1902. Den utgjorde 

 föremålet för hans glädje och stolthet på gamla dagar. 



Nästa omsorg var att skafTa byggnaden innehåll. För fysiologisk un- 

 dersökning erfordrades kvalificerad person, och sådan fanns, men däremot 

 ej penningar till hans aflönande. Anskaffandet däraf fordrade mycket 

 arbete. Försöket att erhålla en laboratorsbefattning på stat misslj^^cka- 

 des, och först vid 1896 års riksdag beviljades på enskild motion 1,500 

 kr. till en assistent i f3^siologi. 



Med oförtruten ifver grep sig Areschoug efter den nya institutionens 

 färdigställande an med åstadkommandet af en biologisk samling, såsom 

 grundlag för hvilken blott obetydliga kollektioner af frön och frukter samt 

 ett fåtal andra föremål funnos. Med tillhjälp af intresserade lärjungar och 

 andra forskare, som han vann för saken, lyckades han ock på några få 

 år hopbringa en mycket vacker och väl ordnad sådan samling, hvilken 



