(198) 



afled i Stockholm den 6 mars 1909. Kort före sin död hade Peters 

 blifvit utnämnd till tysk konsul i Hernösand. 



Med Gustaf Peters bortgick en i botaniska kretsar i hufvudstaden väl 

 känd och högt skattad person. Hans reshga gestalt saknades sällan vid 

 något sammanträde i Botaniska sällskapet och Svenska botaniska för- 



eningen, där han genom sitt vänsälla väsen och sitt lifliga intresse för 

 den skandinaviska floran hade förvärfvat många vänner. 



Redan under Uppsala-tiden ägnade sig Peters åt botanikens studium; 

 till Hartmans flora, ll:e uppl. (1879) har han lämnat åtskilliga bidrag. 



Peters var en synnerligen intresserad botanisk samlare och ägde ett 

 stort, väl ordnadt herbarium, som han till stor del själf hade hopbragt 

 under de resor i botaniskt syfte, som han hvarje sommar brukade före- 

 taga i Sverige och Norge. Därunder besöktes Jämtland, där han flera 

 somrar vistades vid Handöl, Gotland, Dovre, Nordlanden, Nordreisen 

 och slutligen Norges Ilex-region (Hardanger), hvars härliga natur och 

 egenartade flora beredde honom glädje under de tvenne sista somrarna 

 af hans lefnad. 



Sin färd till Nordreisen har han skildrat i Botaniska notiser 1907, p. 

 65—68. 



Axel Alfred Magrnusson 



var född i Jönköping 1847, blef student därstädes 1871 och aflade fil. 

 kand.-examen i Uppsala 1879. År 1882 utnämndes han till adjunkt vid 

 Söderhamns läroverk, en befattning som han innehade till sin död, den 

 31 mars 1909. 



A. A. Magnusson var en ifrig botanist och ägnade sig särskildt åt 



