AUG 2 7 1930 



Scertryh af N. J. & F. F.s Tidsskrift 1. H. 1907. 



7^; 



Lemaenen i Norge, 



(Lemmus lemmus, Liu.) 

 Spredte biologiske M^d/de-Ul^eM ) (; | [ \ 

 af R. CoUett. 



— £ 



Udbredelse. Denne Art er det eneste af Jordens Land- 

 Pattedyr, som kan siges at have sit Hoved-Tilholdssted i Norge. 



Lemaenen bebor normalt alle Fjeldegne i og ovenfor Birke- 

 regionen, fra Nordcap af og nedover til Langfjeldenes sydligste For- 

 greninger i Christiansand Stift (under 58| N. B.) 



I de nordvestlige Kystegne kan den gaa lavere ned mod Havet, 

 og i Finmarken forekommer den lige ned i Havets Niveau. 



Paa de sydlige Lavlande vise de sig alene under Vandre-Aar, 

 da de kunne trasnge ned til Landets Sydspids og til Udl0bet af 

 Christianiafjorden ; idethele kan denne Art optrasde paa saagodtsom 

 hver tilgjsengelig Plet af Norges Land med dets naerraeste 0er og 

 Holmer. 



Paa Fjeldene kunne de stige op saa h0it, som Lav-Vegetationen 

 naar; under et Yngle-Aar (1891) iagttoges de paa Toppen af Sne- 

 haetten, 2 306 Meter o. H. 



/Eldre Beretninger. Lemasnen er omtalt f0rste Gang i en 

 Afhandling af J. Ziegler, trykt i Strassbourg 1532. Denne Forf. 

 havde i Rom i Aarene 1522 og 1523 af to Biskopper fra Nidaros 

 h0rt Beretning om et Dyr, „Leem" eller „Lemmer", som under 

 Storm og Regnskyl falder ned fra Skyerne, hvis Bid er giftigt, men 

 som d0r i tusindvis, naar Grsesset spirer om Vaaren, hvorefter 

 de d0de Legemer forpeste Luften og sprede Sygdom blandt Be- 

 folkningen. (Argentor. 1532) 



