163 IVenceAaw Hanka, Ccrrespcndeiiz zwischen 
natuiii ustanowili se ráčil, že jim náboženstwí jich potwrditi chtíti neráčí, a tu jich stawůw 
\v této wěci žádost spolu s stawy katolickými za neslušnau drží. 
Druhé. Jestliže J. K. M. psaní přímluwčího stawům w příčině té udělí, tedy i sta- 
wowé ( ačby se jim kolivv od J. M"'. nyní nic nepotwrdilo ) dle znění takowého připsání 
od J. K. IVP"'. jim daného sobě to budaucně za práwo, z té takowé piímluwy ku potvvrzení 
bráti chtíti budau. An jim J. K. M. podlé rewersu týmž stawům daného, ničímž jiným po- 
winnowat není, ty privilegia, kteréž mají, a kterýchž ještě za panowání císaře Kudolťa do- 
sáhnau, potwrditi, a takowé darowání , na swobodné prowozowání náboženstwí, do jiného 
času sobě zanechali, a tudv jiných služeb a znamenitých swolení od stawůw dostati moci 
bude. Nebo rácí .1. M. K. z strany králowstwí Českého na ten čas, po smrti císaře RudoUa 
dostatečně ujištěn býti, ani jaká naděje jest, aby z této přímluwy a ujímání se stawůw jaký 
užitek J. K. M. pojiti mohl. Než byloby se dle oné před rokem učiněné smlauwy nějaké 
škodv a ujmy obáwati, a zwlástě že ne wšickni stawowé za jedno jsau, toliko díl jich totižto 
strana pod obojí, takowého přímluwčího psaní a jich se ujímání žádají. A kdyby pak jím 
Л. M. C. к žádosti jich powolil a s nimi se narownal , tehdy moliloby .1. M. Kr. dotčené 
nebezpečenstwí (to jest potracení swého práwa) poněwadž w swětě plno podštěwáčků a zlých 
obmyslů bez nedostatku jest, odtud pojiti, jakž pak jednomu každému dobře wědomo jest, 
co se jest tehdáž, když o nawrácení Morawy a liakaus žádáno bylo, w nowě zběhlo, 
ivr Wšak aby stawowé to spatřiti mohli, že jim .1. M. Kr. jich štěstí we wšem rád příti, 
jich se na žádost jejich ujímali ráčí, a aby tak do konce bezewší naděje, od J. M. K. pu- 
štěni nebyli, poněwadž oni jakožto rozumní, z těch již oznámených příčin snadně sauditi 
mohau, jakéby J. M. Kr. z toho, kdyby se jich nyní tak dalece ujímali měl, nebezpečenstwí 
powstati mohlo, kteréhožby bezpochyby stawowé J. M*". nepřáli. Kdež chtěliliby se stawowé 
J. M. Kr. tak aby ,1. M. K. o to práwo, kteréž к králowstwí Českému jmíti ráčí, nepřišel, 
ujiti, a w tom se J. M^*' zawázali, tehdy J. M. K. také tim spokojen býti, jich se ujiti, a podlé 
nich, wšecko to, až do wynaložení žiwota swého činili se zakazowali ráčí. 
A poněwadž také jakž oni prawí, to se w odpowědi, jim stawům od císaře dané 
dokládá, žehy se přísaha a powinnost Králowská, tudíž i zřízení zemské na ně jakožto na 
Iv, jenž se к té. Císaři podané confessí přiznáwají, wztahowati neměla, pročež že к tomu wíc 
příčin mají, a tím snázeji také s J. M. Kr. w takowý záwazek wstaupiti mohau. 
J. Albert z Kamenka m* p. 
Papež, král Španělský spolu i s knížaty katolickými radau skrze to J< ÜVI. Hr. 
wSielio winnu dáwati ráčili. 
28. Apr. 1608. N. II. 
Wolilgeborner lieber Besonders. Demnach Ich mich mit Thailss der fiiernebsten Osster- 
reicli vnnd Mährerischen Landtslendten so sich dieser Zeit alhiebey mainer befinden , dahin 
gest. verglichen, d. wier vorhabenss sambt dem hunger. Össtereich vnnd Mahrraischen Khriegs- 
uolekh in wenig Tagen vnsern weg nach Zasslau in Bohaimb zu nemben gar nicht im mai- 
