Іб4- Wcnceslaw Hanka, Correspond enz zwischen 
von Lichtenstein \nd Schörotin als die so in dem selben Landt bekhant vnd Credit haben 
zum Pesten geschehen khan. Ich von meine Pershon wil khain Vlais noch mich alhier nit 
Sparen wass E. K. W. in diesem landt zum Pesten auf gewachsen mocht, aller vnterthenigst 
vnd getrewest zu verrichten E. K. W, mich hieniit zu dero Stats werenden Khö. genaden 
aller vnterthenigst Pefehlendt. 
Zas: 16. Iber 1608. 
An ir khön. W. 
16. Sept. 1608, N. 2. 
Nejjasnější, Welikomocný Králi, můj Nejmilostiwější Pane. 
Waší Kralowské Milosti nepominul jsem w psaní swém, kteréž jsem před několika 
málo dnv skrze W. K. M. raddu a sekretáře Srettle poníženě učinil , oznámiti , že se chci u 
z Falkenhanu z strany Slezských wécí co nejwejs možné se wši pilností wyptati, a o tom 
wšem potomně W. K. M. we wší poddanosti poníženě zpráwu učiniti. A tak mnoho sem od 
dotčeného z Falkenhanu a jiných srozuměl, kterakby Slezáci na jich knížetcim sjezdu o to 
se snesli, w brzkých dnech poselstwí sem wyprawiti, a jako prwé potwTzení jich privilegií a 
wécí těch, o kteréž skrze W . K. M. Intercessi žádali, ještě jednau žádati, a pokudžby jim 
nebylo potwrzeno, tehdy žeby konečně toho úmyslu byli, od té spráwy odtrhnauti. Jakož 
pak oni jich lid zemský wšecek pohotowě a к tomu tři tisíce koní w pštalunku mají. Protož 
bvloby mé poddané a ponížené zdání, aby W. Kr. M. swé wěrné služebníky к tomu napo- 
menauti ráčila, aby na tuž wěc dobrý pozor dali, tak aby mysl Slezákiiw na stranu W. Kr. M. 
přiwest шоЫі, cožby se skrze z Lichtenšteina a z Zerotína, jako ty, kteříž w té zemi (známi jsau) 
a kredit mají, nejlépe státi mohlo. Já od osoby swé nepominu žádné pilnosti ani práce zde 
we wší poddanosti a wěrnosti spořili, cožby jen tolik W. Kr. M. w této zemi к lepšímu pro- 
spěšné býti mohlo. W. Kr. M. sebe к wždy trwajíci Králowské Milosti ponížené poraučím. 
16. Septembris 1608. 
CJoncordat cum copia ex ťancellaria. 
Jakub 'Wilém z Achlaru m. p. 
Jeho Mrálowské milostí. Ruka jelto wlastní 3« z prwnilio swazku. 
13. Maj 1609. N. 2. 
Ich bab aber mit höchstem schmerzen vernombcn, wie dass bei E. K. Mt. vnschul- 
diger vnd vngegründter wais von meine müssgonnern bin angeben worden, die zuvor allain 
ihr Pajdel zu füllen E. K, Mt. Vmb landt vnd leit geprachlt haben, vnd wie dieselben alss 
allen E. Mt. trewen Vnterthanen nichts guttes gönnen, angeben bin worden, als wer ich in 
diesem der Stendt sub utraque vornemen, so ich mit Gott bozaige, schon E. Mt. nit änderst 
als zum aller besten vnd naclier dem lieben Vaterlandt gcmaint a. E. K. Ml. nit änderst als 
zum aller besten vnd nocher dem lieben Vaterlandt gemeint u. E. K. Mt. zum maistcn ent- 
gegen, in we mir nit allein vor Gott zum höchst Vnrecht geschieht, sondern habs heut 
