170 IVcnceslaw Hanka, Correspondent zwischen 
nèwadz nám dobře wědomo jest, že wy s pomocí jiných wašicli příbuzných a krewnich přfitel 
napotom mnoho dobrého spůsobiti můžete, abyste netohko w takowém wašem začatém chwa- 
litebném a křesťanském úmyslu a předsevvzetí, co na osobě wasí jest, budaucné také postu- 
powali. Ale i pn jiných wsech, dle možnosti waší, o to se snažili, a ruku nad tím drželi, 
tak aby .1. !VL C. wšelijaká náležitá šetrnost prokazowána, na J. M. tak tuze proti wšemu 
práwu a dobrému jich swédomí, též wší počestností nastupowáno nebylo, obzwbistnè poně- 
wadž jest se .1. M, C. к stawňm tak dobrotiwč a nulostiwé pronesti a wyjewiti ráčil , že na 
to budaucně obzwláštní pozor w skutku dán bude, aby sobe nižádný dále co stéžowati a nač 
naříkati nemel a nemohl. Jakž pak wy dle znamenitého wašeho rozumu dinvtipnosti , spû- 
sobnosti, a we wšech wècech rozsafnosti, dobře wíte jak toho dowesti a spůsobiti. 
Protož my té naděje jsme a nechceme pochybowati, že když stavvowé a jedenkaždý 
z nich, do swého swědomí wejde a nahlídne, též i rozwážij jakým spůsobem oni i predkowé 
jich, pod křídly orla, též wysoce chwalitebného domu našeho, již takměř za sto let w wšeli- 
jakém pokoji, swornosti a lásce žiwi byli. A mnozí z nich přitom, к welikému důstojenstwí 
a wywyšenosti přišli, a jiným předstaweni jsau. A že též slawní předkowé naši, pro zacho- 
vvání, obliájení, a ubezpečení jich swých wlastních dědičných zemí, a komorních důchodůw 
mnoho a častokrát wvnaložili, a jako otcowé za swé dítky a jim příslušející ničehož nej- 
menšího podstaupiti nikdy se nespěčowali, cožby к jich wšech dobrému a užitečnému se 
wztahowalo, jinačeji se rozmyslí, к J. M. C. jakožto jim od pána Boha tvystawené urchiiosli. 
Králi a Pánu swému Císaři Římskému z chwalitebného a slawného křesťanského rodu a krwe 
pošlému w té nvnčjší bez toho sice těžké nepříležitosti, náležité šetrnosti tak dokoná nepo- 
tratí, slušných a sprawedliwých J. M. C. resolucí tak zawrhowati nebudau , ale raději před 
J, M. se wší naležitau uctiwosií a pokorau předstupowati , se J. M. we wšem wolně a po- 
hodlně pi opůjčovvati, a accommodirowati snažiti budau. Udělí jim zato wšemohaucí pán Bůh 
i jich potomkům, swého božského požehnání, J. M. C. též i slawný dům náš к nim nápo- 
tom wěceji nakloněn bude a zůstane, a což se též již až posawád dálo, pro zacliowání a 
ubezpečení jich na l)udaucí wěčné časy žiwotůw, hrdel, i zboží, proti wšcm jejich nepřáte- 
lům wvnastawí, a jak W. M. C. tak i my wšickni společně wšem wůbec i jednomu každému 
obzwláště we wšech nastalých potřebách a případnostech (w čemž mv se obzwláště každého 
času wám zakazujeme) to wše wšemi a wšelijakými potřebnými platnými a uži;ečnými milostmi 
našimi niilostiwě spomínati, a wynahražowati chceme a připovvíciáme. 
Dán w městě Bruxollis ló. Juli léta 1609. 
Albreclit m. p. 
C\ J. Vleckliamer. 
Concordat cum orig^inali Jakub Wilem z Лсіііаги m. p. 
Psaní Arciknížete Albreclita Rakaiiského p. ^'^áclawowi ze Wckynic 1 S> JTulí В в09 
Ráci mu sciitvalowati, že pí*i J. ITI. С Iiorliwè stoji. 
