Kaiser Rudolf, dem ungarischen Könige Mathias etc. etc. 203 
zase najíli, tu se prostred rynku jsau postawili. A tak nemám pánu со na spěch psáti, neb 
jsem na warlu jiti musil. .ил i. r 
li Přepis w arch. DomažHckém. 
Maudří a opatrní přátelé naši milí ! Téhož zdrawí a jiného wšeho dobrého přejeme 
wám rádi. Psaní wašemu jsme porozuměH, na kteréž wám oznamujeme , že toho jistého 
aumyslu jsme, wám ku pomoci přispěli. Jakož pak již i Ud wojenský werbowati dáme, do- 
mácí mustrujeme, a o to se s pilností staráme, aby ten lid od Tábora i z těch míst odweden, 
odwrácen a co nejdřiwěji olidankowán byl ; w čemž od J. M. C. milostiwau zámluwu máme, 
a kdybv se pak týž lid wojenský toho učiniti zpečowali, na to jsme se s J. M. C. králem a 
pánem našim nejmilosliwějlím snesh, že J. M. nám wší pomoci swau i jiných okolních zemi 
pomocí ten lid wojenský odsud z tohoto králowstwí wypuditi nápomocen býti ráčí. Pod tím 
pak wás s pilností žádáme a napomínáme, že se před nimi, náležitě wší možností opatrowati 
budete, waše sausedy a jiné hdi poddané zmustrujete, i kohož můžete ku pomoci přijmete 
a kdyby se wám co protiwného od nich dáti chtělo, jim odpírati, sebe zastáwati a nám to 
i hned dnem i nocí w známost uwozowati budete. S tím milost boží s wámi. Datum na 
hradě Pražském w pondělí po svv. Dorotě léta 1611. 
N. N. nejwyšší auřednici a saudcowé zemští, .1. M. C. raddy 
saudůw dworskélio a komorního , též osobv sněmem к def- 
fensí nařízené, nyní na hradě Pražském pospolu shromážděni. 
Přepis w archivu Domažlickém. 
J. M. Římský císař, pán náš nejmilostiwější, ráčil jest swé tejné raddě, panu z Mol- 
laru a osobě mé nejmilostiwěji poručili, W. Mlem. nejwyšším panům auřednikům a wšem třem 
panům stawům této slawné koruny České, jakožto wěrným poddaným swým, milost swau 
cí.sařskau a wšecko dobré wzkázati. A podlé toho že jest J. M. C. dnešního dne s bolestí 
a nemilostí tomu porozuměti ráčil, kterak lid Pasowský wojenský proti wůli J. M. C. do této 
země wpád učinil, město Budějowice přepadl, je moci wzal, při čemž někteří zamordowáni 
jsau. I poněwadž mínění J. M. C. {což J. M. Bohem sobě oswědčowati ráčí) nikdy nebylo, 
aby takowý lid wojenský do této země uweden býti měl, z té příčiny ráčí J. M. C. chtíti ty 
prostředky před ruce wziti, kterakby takowé nebezpečenstwi odwráceno býti mohlo. Ale že 
pak J. M. C. nvní sama od sebe té moci a možnosti býti neráčí; protož ráčí nejwyšších 
panůw úredníkůw zemských, a wšech tří panůw staAvňw za to milostiwě žádali, aby nyní 
J. M. C. , jakožto swého starého císaře, krále a pána w tomlo nebezpečenstwi neupauštěli, 
nýbrž na to myslili, kterakby .1. M. i také stawowé před takowým zlým a škodliwým bez- 
pečni býti mohli; a to J. M. G. ráčí clitili slawňra zase wší milostí zpominati, ostatek dnňw 
žiwota swého při nich stráwiti a wedle nich žiw i mrtew býti. 
Aclum die purificationis M. 1611. 
Abh.V 3. 26 
