206 TVeneestaw Hanka, Correspondenz zwischen 
J. M". C. nic učinili nechtěli , a takowá potupa se činí, aby se к nim jakožto к rebellûm 
podlé zřízení zemského wèdèli jak chowati. W tom pan purkrabí wvwstal, ani slovva к tomu 
neřekl, a z saudné swětnice odešel. Tu na hlas woláno bylo. »To jest ochrana naše, co 
nám připowídali! wsecko w hrdlo jako šelmy selhali !« Pan Chynský, pan z Říčan přišli, mezi 
wšemi mluwili: »Kdez jsau ti šelmy a zrádci, kteří nás ochraíiowati méli a nyní na nas ne* 
přítele pustili? Wem bratře jednoho zrádci na práci a já druhého, tak sobi' dobré jméno 
zachowáme, a těm lhářům se wíceji swozowati nedáme !a 
Poručení přišlo, aby jim do kwarlýrů 10 wozu chleba a piwa posláno bylo. Bylo 
to na stawy podáno, ale oni к ničemu přístaupiti nechtěli. Poručeno bylo od p. purkraběte, 
že to z rathauzu zaplaceno bude. Tak se stalo. Kanclíř i Smečanský z Prahy odjeli. 
15. Febr. W auterý na swítání stal se weliky pokřik a šturmowání, že lid Pasowský 
wartu na Aujezdě, kudy se do Zbraslawy jede, posekali a mocně na Malau stranu wtrhli. 
Což se i stalo. Jakož tomu chtěli, žeby jich drahný počet skrze dům pana purkraběte pu- 
štěno bylo a do těch domů, kdež Wlaší zňstáwají, weiiký počet puštěn. A tu když naši na 
Malau stranu к hájení a potýkání přijeli, z Saského domu jak smolau, horkau wodau, ka- 
mení házením i střílením tu u mostu welikau škodu učinili, tak že jich s oboji strany přes 
tisíc na placu zůstalo. S jejich strany prawi žeby jich přes 700, a to nojpřednějších zhynulo. 
Tu naši wid(auce) nezbytí, zpátkem se obrátili musili, neb jim z těch domů weiice škodili. 
Za nimi se jich 2 kornety na most pustilo a se do hromady smíchaly. W tom strachu se 
poznali nemohli. Wšak I*asowští se od nich wyrazili a skrze staré město do nowého s wy- 
trženými zbraněmi po ulicech jako zděšeni jezdili, u Slowan do kláštera, na Wyšehrad jeli, 
kdež je poznali, do jednoho wiickni pobiti a někteří sami z Wyšehradu z starého zámku 
do wody s koňmi skákali. Wšak od plawců jsau umrlí z wody wytáhnuti , znamenitých 
wěcí od nich doslali. 
W tom pak tumultu přišel pokřik, žeby len opat w Slowanech je přechowáwati mel. 
Sebralo se té chasy Pražské weliký počet, udeřili nejprwé na kláštery, Slowany, ten wšecken 
wvplundrowali, Karlow, Wyšehrad, František, u sw. Anežky, u Matky boží, tu 1 4 mnichů zbili, 
i w jiných klášteřích wšecko u wnitř zplundrowali a w nic obrátili. Nabrali si w těch mí- 
stech pěkných wěcí; nelrwalo to 4 hodin; kdo lam kohw byl žádného nežiwili. Jakož pak 
i mrtwé tělo w rakwi cinowé ležící u Matky boží, dobré paměti pana z Donína, nejvvvššiho 
pana hofmistra, počali (z) rakwe wystrkáwati, až jim zbráněno. Odtud když po wšem bylo, 
táhli na klášter sw. Jakuba, což jim zbráněno, a řezníci sotwa jej wyprosili. 
Na Malé straně bránu u mostu opanowali, ji hned zašancowali, střelbu dobře i lidem 
jak nahoře i dole osadili. Též w Saském domě lidu mnoho mají a wartu silnau drží. Malo- 
stranští к nim se připojili musili i s lidem werbowaným a powinnosl učinili, že při nich do 
wvlití krwe stáli chtějí. Zbraně wšecky jim složili musili, klíče od rathauzu dáli; privilegia 
jejich, i co peněz na rathauze měli , to wše pobrali. Co pak jiným sausedûm, kupcům i 
pobráno a jak s nimi zacházejí, wěc litosliwá, o čemž těžko psáti. Wartu silnau drží. Kusy 
weliké za zámek na ty winice wyláhli, a na město staré je obiátili. Malau stranu wšecku. 
