210 ff^enceslaw Hanka, Ccrrespondenz zwischen A 
od p. z Althanu poštcedl, abychom mohli skrze ten lid Pasowský, nebo okolo Bílé hory na 
100 koních wartují, bezpečněji projeti, zjednali, a tak jsme skrze ně projeli. Wšelio Pasow- 
ského lidu, chtějí tomu, že sotwa newelmi silných Ib neb 20 praporcinv, kornetůw deset 
mdlých již ne tak jako prwé mocných, neb jich jakž nahoře řečeno, nemálo pobilo, ' 
Když jsme к Lodenicům jeli, tu jeden Perlingar, býwal před 10 lety fendrichem 
w Bawořích, nebo w Falcu, aneb někde jinde, jeda ku Praze aby mohl služby od stawůw 
dostati, též naň sedláci připadh, domniwajíc se, žeby byl z Pasowských, jej chytili. Tu on 
oznamowal, že chce slaužiti panům stawům, za tau příčinau že do Prahy jeiie. Měl w tru- 
hlici feldgage, pistulelû něco; sedláci nic na to nedbali, wše pobrali mu, a s manželkau a 
děwečkau jeho wůz zwrátili a on sám, wida nezbytí, na autěk se dal; kočího na 4 kusv 
rozsekali, děwečce nohu probodli, p. manželka Perlingara s sebe wšecko až do košile sházela, 
žádajíc, aby ji při hrdle zanechali, předce ji hanebně z sekali tak, že na poly nirtwa clo 
Loděnic dowezena a tu potom skonawši pohřbena. K.d\'ž potom manžel její od těch sedlá- 
kiiw nalezen byl, uwolil se, že chce na Karlštein psáli panu hejtmanowi, aby ho při hrdle 
aspoň zanechali; prsteny jim s rukau dal. Odpowěd přišla, abv s nim dělali co chtějí, že 
jim ho w moc dáwá. Wida že o něm zle jest, prosil, blízkoli jest tu kněz, žeby se chtěl 
zpowídati, potom že chce rád umříti. Rapír s pížmowau pošwau mu pozlacený wzali, a již 
mu dokonce o hrdlo běželo: w tom jsme na woze jeli, a к tomu se dostali. Tu on klekl 
na kolena, pro Boha nejwýšeji a pro milosrdenstwí boží prosil, abychom ho wyswobodili a 
s sebau wzali. Tak jsme učinili a děwečku na wůz wzali, a až do Piokycan přivvezli. Tak 
wtlice děkowal, že na to nechce do smrti zapomenauti, ale se nám toho dobrým wším od- 
měnili. — Zpráwá se dáwá, jakoby se ten lid wšecken s obojí strany, který w Praze jest, 
proti Mathiašowi, králi Uherskému wyprawiti usilowali; pro ten posměch, který jest J. M". C. 
před třema lety učinil. Pan Woldřich Wchynský, když byl mezi Pasowskými postřelen skrze 
rameno, pan z Turnu w ruku, ale neškodně, chodí předce, nose ruku na pintě. Týž pan 
Wchynský má Jezuity pod swau ochranau, ten je má ochrahowati jako jiny zrádce. TVž 
pan Wchynský mezi lidem Pasowským měl swých koní 70; ale když zwěděl, že proti wlasti 
táhnau, že jest se od nich odrazil. 
1611, 23. Februarii dodáno. ..,oUn'(H .q suui-.l л^^\\.\ 
Іг.Ь b'iwoqbO .1 
W Archivu Domažlickém. ., i > ч t i 
Slowútní, múdří a opatrní! Službu swú powolnú a sausedskii panům' sausédům wzkazuji. 
Pánům na wědomí dáwám, že wčera wečer pozdě pan doktor Silbernau J. M'. K. z Falcu 
radda, sem přijel, kterýžto z Prahy od Leopolda, pro bezpečnější průchod u sebe patent 
měl. Ten zpráwu činí, že netoliko ti Pasowští wojáci minulého dne aiilerního mocí Malé 
strany se zmocnili, množstwí obvwalelňw žalostiwě postříleli a probodli, nVbrž také potomně 
we čtwrtek zase w plném šlachtordnungu, jak pěší tak jízdní na placu se najiti dali, auniysl 
majíce město Hradčany i most císařský wzíti. Ale když J. M*. anebo Leopoldus jednoho 
lokaje к nim poslal, aby se spokojili, a na tumiplac se najiti dali, poručil, ihned w plném 
