Kaiser Rudolf, dem ungarischen Könige Mathias etc. etc. йй9 
Když pak ty wc'ci se konaly, a to od lidu těch Pasowsk<ch na Wyšehradě, ta chasa 
obecní, počali w^bijeli dékanstwí Wyšehradského, což od poctiwých přítomných panůw skrze 
pěkné přátelské napomenutí od toho upustili, i hned odlud hnali se na klášter Slowanský, 
a tam wysekawše wrata, dum farní wyrazili, w něm wšecko do nejmcnší wěci wybrali , ko- 
stelní dwéře, též wyraziwše, wšecko kde co bylo z truhel, almar, z oltářůw, to wše pobrali, 
ani kalichům, ani welebné swátosti neodpustili. Přitom jeden w kostele před kaplau zabit, 
a do košile swlečen, též druhý na krchowě, také zabit a swlecen. O těch se dokonce nemůže 
wěděti, kdo sau byli; kněz Páter Lodoreker, opat Slowanský, w jednom komíně w stawení za 
kostelem se jest skrvl, a tu chasa odešla. 
Odtud ta chasa dala se na klášter Karlowský, tu též wysckawši wrata, dům, kdež 
opat s konwentem swé obydli měli, wyraziwše, i kostel žebrali, ničemuž ani swátosti, ani 
klenotům kostelním, rauchu mešnému jak w kostele tak doma s jiným hospodářstwím neod- 
pustili, wína bílého i čerwcného mnoho chasa wypili, wíce jeho w nádobách odniesli, a tak 
mnoho roztočili, že w něm jako w prosté wodě brodili. Opata a dwa mnichy zabili a ze 
wšeho swlekli. To sprawiwši hnala se ta chasa na klášter Matky boží sněžné, jinak obořené 
tím způsobem wybiwši dům a příbytek mnichowský, kostel jeden i druhý žebrali, a w něm 
dočista, jako i w předřečených jsau se chowali, ničemuž neodpúštějíce, že mnichůw 14 zabili 
a do naha swlekli. Po tom wykonání obrátili se do Starého města, к klášteru sw. Jakuba, a 
tu w tom chasa do něho wskočiti chtěla , ale že páni řezníci Staroměští se к tomu ozwali, 
tu chasu okřikli, a že jest to klenot jejich se ohlásili, tau příčinau to při pokoji zůstaweno. 
A nemoha chasa tu nic prowésti, hnali se na klášter swaté Anéžky na František, tu také jak 
kostel, tak mnichůw příbytky wšeckno wytlaukli jako w jiných a pobrali, wšak mnicha žád- 
ného nezabili, nebo se w tom hřmotu někam skryli. Když se tak to bauřilo, Jezuwiti se 
panům pod obojí přijímajícím poddali, od kostela i od kolejí klíče jim odewzdali, kteréž 
páni pod ochranu přijawše, wartau kostel i koleje jich osadili. Po tom wšem w\konání ten 
aulerý masopustní přijeli na Staré i Nowé město Pražské herolti z poručení J. M. Císařské, 
z nichž jeden oznamovval, že Jeho Milost Císařská milostiwě poraučeti ráčí, aby toho pře- 
stali, a pokoj sobě obě strany daly a zachowaly. Ale někteří tomu odmlauwali, a že to není 
žádný pokoj těm škůdcům aby newěřili. Mlynářští towaryši odňali s onné strany Malo- 
stranské nepřátelům šífy, a přewezli se к této straně městské, dáno jim od panůw na spro- 
pitné deset kop míšeňských. Ten Lorens de Ramé, jestli žiw w jistotě se newí, někteří prawí, 
že jest zabit, a že toho wojáci Pasowští tají, prwé on sám psáwal panům stawům a Praža- 
nům, a již nyní na místě toho Lcopoldus kníže. 
W prwní středu postní, to jest 16. dne měsíce února, ten kníže Leopoldus poslal 
psaní ku panům stawům do Starého města, kteréž na tom rathauze německy ctěno bylo, 
w němž žádal, aby toho lidu jeho dwa praporce přijali, slibuje jim za pokoj, ale není do- 
woleno, neb jeden z panůw měšťany pilně napomínal, aby byli st:;Ií a zmužilí, že tu běží 
o manželky a dítky o wlast, aby nepřátelůw nepřijímah, paniátkau ctnau jméno dobré sobě 
zůstawiti se snažili. Ten den přijelo lidu něco od Čáslawi , od Hory a od Brodu Českého, 
a ti se položili na Poříčí, a někteří na ostrowě. Nepřátelé také s onné strany řeky к Buh- 
29* 
