78 



kan gjennemvandre milelange Strsekninger af de hoit liggende 

 Fjeldskove, uden at stode paa noget Tree, der i levende Tilstand 

 er omkastet af Stormen, medens man i de lavere liggende Skove 

 finder Vindfald i Msengde, uden at det behover at vsere frem- 

 kaldt ved uforsigtig Hugst eller i det hele ved Menneskets vil- 

 kaarlige Indgreb. I de mildere Kli mater benytter nemlig Na- 

 turen Stormen som et af Midlerne til at fjaerne de aeldre Traer, 

 f0r de hendor af sig selv. I Bohmens og det tilstodende Baierns 

 endnu levnede Urskove finder man det som Kegel, at levende 

 Naaletrser kastes omkuld, dels ved Opbryden af Roden, dels der- 

 ved, at Stammen, som hos Edelgranen endnu ved en saeregen 

 sygelig Degeneration (..Krebs") er forberedt dertil, kneekker hoi- 

 ere eller lavere over Roden. Men stiger man op paa Fjeldhoi- 

 derne i samme Forhold som i disse Skove, gjenfinder man det 

 samme Forhold som i vore Fjeldskove. 



Trserne bliver staaende paa Roden lange Aarr&ekker efter at 

 de er uddode. Barken og Smaakvisten henraadner og falder af, 

 og det gjenstaaende Skelet, en ligesaa karakteristisk Bestanddel 

 i disse Skove som Nedfaldet i Lavlandets ur0rte Skove, raadner 

 ofte ned fra Toppen af, der, som for nsevnt, hyppig allerede paa 

 det levende Trse forbereder denne Tilintetgjorelsesproces. Natu- 

 ren river sit Bygverk langsomt og stille ned, idet den folger den 

 samme Vei tilbage, som den tidligere skred frem paa, da den end 

 langsommere byggede det op. Hvor Forraadnelsen foregaar paa 

 denne Maade, og ikke, som ofte trseffer, tilsidst angriber den al- 

 lerede afstumpede Stamme ved Roden, saa den af sig selv eller 

 ved Stormen falder omkuld, kan den undertiden nedrive Stammen 

 paa en eiendomrnelig Maade, som overrasker, naar man treeffer 

 den i det rette Moment, der dog kun vaivr kort Tid. De sidst til- 

 komne, tyndeste, rasteste og vanskeligst forraadnelige Vedhyller 

 danner i Trseskelettets Stamrne en temmelig fast ydre hul Cylin- 

 der, af ubetydelig Tykkelse. og som omslutter den ganske raadne 

 skj0re indre Vedmasse, i hvilken Raaddenheden med Fugtigheden 

 bar tramgt ind fra den affaldne Top af. — Er nu Vedet i den 

 ydre Cylinder ikke vredent voxen men let spaltbart, giver dets 



