Sammenhsengskraft tilsidst efter for Vegten af de afstumpede men 

 tunge Gmie paa den gjenstaaende lavere Del at' Stannnen. Hver 

 Gren flaenger ud af Cylinderen en lang sinal Spilre, soui neden- 

 td hsenger fast med den 0vrige Stamme, og boier den udad til 

 sin Side i en zirlig Bue, paa hvis Ende den ludende Gren holder 

 sig svaevende, indtil Spilren tilsidt ganske losner sig fra Stannnen 

 og med Grenen falder til Jorden. 



Naar en Stam me til alle Sider er mlspaltet ganske regelimvs- 

 sig i lutter udadboiede lauge smalere jevnbrede Fliser med de 

 tykke maleriske Grenstnmper i Enden, nodes Beskneren nvil- 

 kaarlig til at erkjende, at Naturen kan nedrive skjont, ligesum 

 den bygger skjont. Men hvordau den end gaar frem med Til- 

 intetgjorelsen af det dode Tree, maa man overalt beundre den 

 sserdeles Forsigtighed, hvormed den tager vsek, hvad den har 

 saa vanskelig for at erstatte. Den lader Tra^skelettet, der endnu 

 giver Ly i den glese Skov, men ikke kan skade ved Overskyg- 

 ning, staae saa laenge som mulig. Den holder Flerheden af de 

 for Skoven farlige Insekter vaek, som ellers for en Del vilde 

 tinde et daekket Bord i Fjeldskoveus hendoende Trser. Den 

 traenger ikke her til deres destruerende Virksomhe'd, og har der- 

 for indrettet dem saaledes, at de lidet trives i dette Klimat. 



Men Natureu har, ved Hjielp af det ?aextformende Klimat. 

 ikke givet Fjeldgranen dens eiendomnu'ligt.: Iiygning alene derfur, 

 at den, uanfegtet af Stormene, skal kunne blive staaende laenge 

 paa sin Post, men lige saa meget, forat den skal veere skikket 

 tilat udnytte de sparsomt tildelte ydre Livsbetingeiser, og fornem- 

 lig den lave Varme, paa bedste Maade og i storst Udstrsekning. 

 Man skal ikke lsenge have studeret de arktiske Barskove, for 

 man laerer, af hvilken sserdeles Betydning Tneskovens lavt ned- 

 gaaende, undersa3tsige og tetkvistede Bygning er for Froproduk- 

 tionen, og fornemlig i IOimater af denue Natur. Enkelte af vore 

 skjoimeste og teetteste Furuskove i Finmarken er opkomne af 

 Fro fra lavtvoxne, kortstammede, tastkvistede Trasr, som er op- 

 vuxne nden Tryk af Naboer, og som i en lang Periode af sit 

 Liv, efter en indtruffen Skovbrand, har staaet ganske frisk. Man 



