:\1 



noiagtig cylindriske, og hoiede Imef'ormig skraat opad og udad 

 saa langt, at deres Aabning, som er cirkelrund og heelrandet, 

 omtrent bliver parallel med Stammens eller Grenens Overflade. 

 De vise ikke sjeldent naer ved Aabningen 1 eller 2-3 ringfor- 

 mige, lidt fremstaaende Vsextstriber som Marker af den tidligere 

 Celleaabnings Rand. 



Cellernes Anordning er fuldkommen regelmsessig og saadan : 

 i samme Rad staae de i en Afstand fra bverandre af 1— l^ 1 ™ eller 

 omtrent af halvanden Cellelaengde, i to ved Siden af hinanden 

 lebende Rader alternere de regelmaessigt, og i hver anden Rad 

 staae de modsatte eller omtrent i samme Heide. 



Den hele Polypstok er temmelig steerk, stiv, af hornguul 

 eller lys brunguul Farve, og Cellerne gjennemsigtige med et svagt 

 guulagtigt Anstrog. — Vesikler (Gonophorer) har jeg aldrig fun- 

 det hos nogen af de talrige til forskjellige Tider af mig under- 

 sogte Exemplarer. 



Dyrene, som hverken Stimpson eller Alder have iagttaget, 

 ligne meget samme af Sleegten Lafoea. De ere nemlig cylindriske, 

 meget smale og lange, saa at de i udstrakt Tilstand kun indtage 

 en Trediedeel af Cellens Tvserdiameter og rage en heel Celle- 

 lsengde eller % — l mm udenfor Cellens Aabning. Kroppen er lidt 

 tykkere i den ydre Ende, hvor Mundaabningen er anbragt paa 

 Toppen af en conisk tilrnndet Knude (proboscis), som rager 

 frem i Centrum af Tentakelkrandsen. Denne bestaaer af en Rad 

 af 18—20 traaddannede Tentakler, af hvilke, som det syntes, 

 hver anden var opadrettet, hver anden lige ud fra Kroppen 

 staaende. Dyrenes Farve er lys svovl- eller gronguul. De ere 

 meget skye, strsekke sig sjeldent ud og kun naar de staae i 

 fuldkommen friskt Sevand. Ved den mindste Bererelse eller ved 

 Rystelse af Karret, hvori de ere satte, traekke de sig yderst 

 hurtigt og med et Ryk, ligesom Polyzoerne, tilbage ikke alene 

 ind i deres Celler, men, da der i disse ingen Tvairskillevseg fin- 

 des, endog ud af dem og ind i Rorene, der sammensrette Stam- 

 men og Grenene, saa at Cellerne efterlades ganske tomme. 



Endelig maa jeg endnu anf0re, at jeg i Komagfjord i Fin- 



