21 



me Dag, men til forskjellige Dagstider, finder jeg det nodvendigt 

 at tilf0je folgende Bemferkninger, hvilke ogsaa kunne anvendes 

 angaaende lignende Differentser i de paa samme Steder observe- 

 rede Inclinationer i Tabel (II). Disse Differentser have ikke, som 

 man kunde troe, deres Oprindelse af Observationsfeil; thi ved at 

 tage Differentserne imellem det antegnede Tidspunct for hver lOde 

 Svingning i Observationsbogerne, har jeg overbeviist mig om, at 

 de overalt skride saerdeles regelmaessigt frem. Nogen ubetydelig 

 Forskjel kunde muligens forklares af Loealvirkninger, da Instru- 

 menterne ikke ved alle Iagttagelser have vreret opstillede noiag- 

 tigt paa eet og samme Punct. Men Hovedaarsagen er felgende. 



Ved Observationer af Bifilarstanden her paa Observatoriet 

 hver Time i Degnet i Aarene 1842 og 1843 viste det sig, at For- 

 skjellen mellem den hoieste Bifilarstand naer Solens Nedgang og 

 den laveste omtrent Kl. 10 Formiddag var i Juni Maaned 1842 

 = 54,0, i samme Maaned 1843 = 52.5 Scaladele, og at den grad- 

 viis aftog henimod Vintersolhverv, da den i December kiios ud- 

 gjorde 8,9 Scaladele. Da en Tilva-xt af 1 Scaladeel af Bifilaret 

 betegner en Tilveext af -^f^ af den horizontale Intensitet H, saa 

 betegner en Forogelse af 54 Scaladele en Tilvext = 0,00338 af 

 H, eller absolute Eenheder efter Gaus = 0,00523; en Foregelse 

 af 8,9 Scaladele en Tilvext = 0,000557 af H, eller == 0,00086 i 

 absolute Eenheder. Denne regelmsessige daglige Variation var 

 altsaa i hine Aar 6 Gange saa stor ved Sommer- som ved Vinter- 

 solhverv, og dette Resultat har i de felgende Aar bekreeftet sig 

 lige til April 1859. Fra dette Tidspunct indtraadte der pludseligt 

 en Periode af voldsomme uregelmsessige Perturbationer ved alle 

 tre Instrumenter, Unifilaret (Declinationen), Bifilaret (den hori- 

 zontale Intensitet) og Inclinatoriet, ledsagede af heftige Nordlys- 

 udviklinger og store Solpletter, hvilke Uregelmsessigheder endnu 

 ikke ere ophorte ved Enden af Aaret 1861. 1 Den storste her paa 

 Observatoriet observerede Uregelmsessighed indtrafden 2den Sep- 

 tember 1859, da der observeredes et heftigt Nordlys over hele 



1 Udferligere Angivelse af disse Uregelmaessigheder findes i „Magazin for Natnrvi- 

 denskaberae for 1861 Tabel I og Tabel III S 277—280, 



