104 



Merkvserdigt nok gjentager sig det satnme Sporgsmaal paa 

 den grreske Videnskabs sidsteTrin. -Ogsaa ved den nyplatoniske 

 Philosophie have Mange tsenkl paa en orientalsk Indflydelse, eller 

 endog meent ikke at kunne forklare den uden af en „Udbredelse 

 af orientalskTsenkemaade blandt Grsekerne" (Ritter), medens An- 

 dre (isaer Zeller) sterkt holde paa dens helleniske Afstammelse 

 og ville ialfald have den orientalbkr Paavirkninu indskr'fenket til 

 Uvsesentligheder. 



Der er isandhed Meget, som kan synes at tale for den ferste 

 Anskuelse. Man tsenke knn paa de ahnindelige historiske For- 

 holde. I den Periode, om hvilken her er Talen, see vi idethele 

 den grseske Verden komme ligesom udaf sine Fuger. Ved det 

 Verdensrige, som allerede af Alexander den Store var fors0gt og 

 som siden paa en anden Maade virkeliggjordes af Rornerne, rnaatte 

 etslags Sammensmeltning eller dog en levende Berorelse af Grae- 

 kere og Orientalere idethele og dermed ogsaa en gjensidig Paa- 

 virkning af religi0se og philosophiske Ideer paa mange Maader 

 befordres. Var 'den grseske Videnskab her ligesom gaaet udover 

 sine Greendser og havde efterhaanden antaget et vist universali- 

 stisk Prseg, saa var det rimeligt, at den til Gjengjaild rnaatte un- 

 derkastes en Reaction fra de Folks Side, over hvilke den udbredte 

 sig og hvis aandelige Forraad den s0gte at bemsegtige sig. Nogle 

 have ogsaa villet bemerke en vis Alderdoms-Svsekkelse ved den 

 sildigere grseske eller grsesk-romerske Cultur, der ikke alene rnaatte 

 stille den mere blot for fremmede Ideers Indtrsengen, men endog 

 vsekke Trangen ligesom til en Forfriskelse udenfra. Man havde 

 tabt Troen paa sine egne Gnder og tilsidst ogsaa paa sin Tamk- 

 nings Resultater, hvilke begge Dele viste sig vanmeegtige til at 

 gjenfode det udd0ende Samfund; i N0den sogte man derfor de 

 forste de bedste Stottepuucter, der syntes at frembyde sig, og 

 isair rnaatte de orientalske rlelligdomme og de dertil knyttede 

 Overbeviisninger anbefale sig ved sin urgamle Ha3vd og sin til- 

 syneladende af Tidernes Reflexion uanfegtede Umiddelbarhed. Man 

 har saaledes gjort opmserksom paa den Kjendsgjerning, at a3gyp- 

 tiske og andre fremmede Guddomme i den senere Tid begyndte 



