126 



og saaledes har han seet en Anden og ikke sig selv. Eller vil 

 han maaskee tilfoie af sig selv den der har skuet, for at han kan 

 have erkjendt sig selv fuldstsendig? Men hvis den, der har skuet, 

 tillige det, der er skuet. Dersom nu det Skuede er i Beskuelsen 

 — om dets Former, saa har han ikke Tingene selv; skal han 

 derimod have dem selv, har han seet dem ikke af at dele sig selv; 

 men for han deelte sig selv, var han baade skuende og havende. 

 Er dette saa, da maa Beskuelsen vsere identisk med det Beskuede, 

 og Tanken identisk med det Tsenkte. Thi i rnodsatFald, vil der 

 heller ikke vsere Sandhed. Thi man vil have det Vserende som 

 en Form, der er forskjellig fra det Vserende selv, hvilket ikke er 

 Sandhed. Sandheden nemlig maa ikke vsere af et Andet, men 

 vsere det selv, som den siger : Eet er altsaa saaledes Tanke og 

 det Tsenkte og det Vserende, og det Oprindelige (ferste) Vserende. 

 Det er ogsaa den oprindelige Tanke (Urtanken) der har det Vse- 

 rende, eller rettere : er identisk med det Vserende. Men om 

 Tsenkningen og det Tsenkte er Eet, hvorledes vil da af den Grand 

 det Tsenkende tsenke sig selv? Thi Tsenkningen vil ligesom om- 

 fatte det Tsenkte, eller vsere identisk med det Tsenkte ; men endnu 

 er det ikke klart, at Tanken tsenker sig selv. Men er Tsenknin- 

 gen og det Tsenkte det Samme — en Virkelighed (s'vspysia) 

 er nemlig det Tsenkte og ei en Evne eller Mulighed (Su'vajit?) 

 eller uden Liv, og paaden anden Side er Livet eller Tamkningen 

 ikke noget udenfra Paaf0rt paa noget Andet som paa en Steen 

 eller noget Livlost, men det Tsenkte er den oprindelige Substants. 

 Hvis altsaa Virkelighed, saa vil ogsaa den forste og skjonneste 

 Virkelighed va3re Tsenkning og en substantiel Tsenkning; thi den 

 er den sandeste. Men en saadan oprindelig Tsenkning vil ogsaa 

 oprindelig vsere den oprindelige Tanke. Thi heller ikke denne 

 Tanke er i Mulighed (Su'vajxet) eller forskjellig fra Tsenkningen; 

 thi saaledes vilde igjen det Substantielle i den vsere i Mulighed. 

 -Hvis den altsaa er Virkelighed og dens Vsesen er Virkelighed, 

 saa er den Eet og det samme med sin Virkelighed (Virksomhed). 

 Og Eet i Virkeligheden er det Vserende og det Tsenkte. Eet alt- 

 saa btiver Alt : Tanke, Tsenkning, det Tamkte. Dersom altsaa 



