127 



dens Taenknirig er det Tsenkte, og det Tsenkte er den selv, saa 

 vil den tsenke sig selv. Thi den vil tfEnke med Tsenkningen, som 

 er den selv, og den vil taenke det Tsenkte, som ex den selv. I 

 begge Henseender vil den altsaa tsenke sig selv, eftersom baade 

 Tsenkningen var den selv og det Tsenkte var den selv, hvad den 

 tsenkte med Tsenkningen, som var den selv." (Plot. Enn. V. 3. 

 5. XLIII. ed. Kirchhoff.) 



Ligesom hist Skeptikernes uendelige Rsekke i Beviisferelsen 

 har omsat sig til et uendeligt Object, hvor Mangfoldigheden er 

 ophsevet i en bestemmelseslos Eenhed : saaledes har her de Sam- 

 mes sig selv oplosende Cirkel i Beviset slaaet om i et i sig til- 

 bagevendende Vsesen, der i sin Forskjel vsesentlig er identisk med 

 sig selv. Dette er den sig selv tsenkende Tanke, vo'Jc eauxov vcov, 

 et fra Aristoteles gjenoptaget Begreb. der dog her optrseder i en 

 ganske anden Belysning. Egentlig har dette Begreb i Mellemtiden 

 vseret forglemt ; thi den hele efter-aristoteliske Erkjendelses-Theo- 

 rie, der endte i Skeptieismen, gik ud fra Tanken om en subjectiv 

 Forstand eller Tanke, der havde sit Object udenfor sig og som 

 derfor tilsidst maatte gjore Afkald paa at naae dette. Subjectivi- 

 teten kunde jo ikke komme udaf sig selv. Kriteriet paa dens 

 Tankers Objectivitet var jo selv et subjectivt, hvis objective Gyl- 

 dighed maatte bevises o: stettes ved en Erkjendelsesact, der atter 

 var subjectiv. Saaledes kom Subjectet nedvendigviis til at dreie 

 sig i fen Kreds om sig selv. Dette Resultat er imidlertid kun det 

 negative Vrsengebilled af den sig selv erkjendende Fornuft, der 

 endnu trykkes af Forestillingen om et Object, der skulde vsere 

 udenfor, men som kun er en Projection af den ved Selvforglem- 

 melse udaf sig selv gaaende Tanke. Men denne Tankens Gaaen 

 udover sig selv er jo netop gjennem Skeptieismen bleven tilbage- 

 viist som selvmodsigende; det gjselder da kun — men dette er 

 ogsaa et vsesentligt Omsving og vi ere dermed inde paa Plotins 

 Standpunct — at opfatte denne negerede Negation som en Affir- 

 mation og den sig selv tsenkende Tanke, denne Cirkel, ikke maa- 

 skee som et subjectivt Skin, men som det Objective selv. Ved 

 dette ene dristige, skjont af det Foregaaende tilstrsekkeligt moti- 



