134 



ciper ud fra hinanden og derfor ogsaa stillede sig i Modssetnings- 

 Forhold til Christendommen, kom den i Gjerningen til at fornegte 

 den Eenhed, som den selv egentlig tilsigtede, og kom derved til- 

 sidst i Modsigelse med sig selv. Den Dialektik, ved hvilken det I 

 absolut Ene af sig selv slaaer om i Modseetning og saaledes ved 

 igjen at opheeve denne Modseetning viser sig som Nus, forblev 

 Neoplatonismen ubevidst og blev ialfald staaende udenfor det Ab- 

 solute selv; Modssetningen indbrod derfor umiddelbart, eller uden 

 at man kunde oplyse, hvorfra eller hvorledes den kom. 



Med denne Opfattelse af det Absolute, hvilket altsaa kun som 

 et isoleret Lyspunct glimter frem af Endelighedens Taager, stem- 

 mer det ganske overeens, at Neoplatonismen overhoved ikke cr 

 sig sin dialektiske Genesis bevidst. Som vi i det Foregaaende 

 have S0gt at vise, er den i Grunden en dialektisk Conseqvenfcs af 

 Skepticismen, hvis negative Uendelighed her er slaaet om i en 

 positiv (der dog fra en anden Side gaaer ud i hitter Negationer); 

 men denne gribes nen paa ( iruiu! af sin abstract positive Natur 

 tilsyneladende af en umiddelbar Anskuelse, der har glemt Tan- 

 kens tilbagelagte Arbeid. Derfor findes hos Plotin, skjont hans 

 hele System veesentlig er en Losrivelse fra Skepticismen, nemlig 

 gjennem demies Selvoplosning, dog forholdsviis saa lidet udtryk- 

 kelig Polemik mod denne Lsere (dog er f. Ex. paa det ovenfor 

 anforte Sted Enn. V, 5, 1, hvor det fremstilles som en Absurditet 

 at vouc skulde kunne vgere avo>]Tcuvov eller u.ij toc ovxa vostv, uden- 

 tvivl naermest sigtet til Skeptikerne). Deraf er det vel kommet, 

 at ogsaa senere Forskere have havt saa lidet 0ie for denne paa 

 en vis Maade skjulte, men ikke desto mindro vresentlige Sammen- 

 hseng, medens de snarere have heftet Blikket paa de mere ioinefal- 

 dende, mere udvortrs S a m n u • : i li u n i 1 1 gs pun cte r med orientalske 

 Dogmer. 



Og ligesom den plotinske Anskuelse af det Absolute udslet- 

 tede eller tilbagetrsengte Bevidstheden om sine Forudseetninger, 

 saaledes aflukkede den sig ogsaa mod enhver videre gaaende dia- 

 lektisk Udvikling. Vi spore derfor heller ikke i Skolen noget 

 egentligt Fremskridt; den skyder Fremskridtet — der rigger i 



