145 



dog ikke i denne Seek see Andet end selve Cellevaeggen, sum 

 hos denue Art er ualmindelig staerkt convex og dewed isaer af- 

 vigende fra E. eervicornis. hvis Celler, som hos begge Arter for- 

 resten have den samme langstrakt ovale Form, kun ere svagt 

 convexe. Var denne stffirke Convexitrt el Avicularium, saa vilde 

 den undertiden enten fattes eller voire af ringere Storrelse paa 

 enkelte Celler; men den Jmdes uforanderlig paa alle yngre eller 

 i den ydre Deel af Grenene siddende Celler. Det egentlige Avi- 

 cularium, saaledes som jeg opfatter dette Organ, sidder umiddel- 

 bart ved og under Celleaabningens nedre Rand i Form af etover- 

 maade kort, men dog tydeligt fremragende Ror, som med sin 

 ene Side er forvoxet med Cellen, ikke fuldt af dennes halve 

 Brede, og paa sin Ende bserer en halvkredsdannet (efter Busk 

 „rund") hornguul Mandibel. Et Avicularium af ganske den samme 

 Form, kun mindre og yderst svagt rorformig fremragende, findes 

 ogsaa paa samme Sted hos E. eervicornis. 



Celleaabningen er stor (absolut storre end hos E. eervicornis), 

 rundagtig, dybt indssenket ; umiddelbart ovenfor den bemasrkes 

 hos mange Celler en stor, halvkugledannet, glat Ovicelle. I de 

 ajldre Dele af Polyzoariet blive Cellerne efterhaanden mindre 

 convexe og omsider ganske flade, idet de tabe al Begrsendsning 

 imod hverandre og Aabningen som oftest oblitererer. Deres Over- 

 flade er overmaade fiint og ttet granuleret (gamle Celler af E. 

 eervicornis vise endeel adspredte fordybede Punkter), hos de yngre 

 Celler derimod mere glat og svagt glindsende. Ved Omkvedsen 

 af Cellerne findes ikke ' nogen Rad af fordybede Punkter. Hos 

 de ffildre Celler er Aviculariet ikke lamgere rorformig fremragende, 

 men ligger indssenket i Celleaabningen, indenfor hvis nedre Rand 

 man beniBerker den gule Mandibel. 



Jeg har fundet denne Art ved Hammerfaest og Komagfjord i 

 Finmarken temmelig hyppig paa 30—40 Favnes Dyb, stenig Grand. 

 Dens Polyzoarium stemmer, med Undtagelse af Farven, overeens 

 med E. eervicornis, men Cellerne afvige ved deres staerke Con- 

 vexitet og deres storre Aabning samt Mangelen af en Rad Punk- 

 ter ved deres Omkreds. 



