152 



ere synlige ved Betragtningen af en Gren, ere indssenkede, kun 

 ved Enden af Grenene ganske Jidt convexe, ovale med utydeligt 

 granuleret Overflade, adskilte fra hverandre ved svage Furer, 

 na>r ved hvilke der findes en Rad fordybede Punkter, hvilke mest 

 falde i 0inene hos de aeldre Celler. Celleaabningen er temmelig 

 stor, lidt hoiere end bred, den 0vre Rand buet, begge Siderande 

 svagt indbugtede lidt nedenfor Midten, og den nedre Rand na3- 

 sten lige : Aabningen er saaledes noget lyredannet. Ved den ne- 

 dre Rand findes i Midten, ligesom hos E. cervicornis, et yderst 

 svagt rerdannet Avicularium, hvis halvkredsformige guulagtige 

 Mandibel rager ind i Celleaabningen. 



Ovicellerne, der sidde umiddelbart over Celleaabningerne, ere 

 store, nsesten kugledannede, stserkt fremragende, og drage ogsaa 

 Celleaabningen noget frem med sig udadtil, saa at. de give den 

 ydre Deel af Grenene, paa- hvilken de alene forekomme adspredte 

 hist og her, et knudret Udseende (Fleming siger herom mindre 

 rigtigt, at .,Grenene ere imod Enderne ru'e af de sig dannende 

 Celler"). 



Paa den gvre Side af Grenene nser ved deres Ende bemaer- 

 ker man Spor af Celler, hvilke her ere megefc mere langstrakte, 

 svagt convexe og af temmelig uregelmgessig Form, da de dem 

 begraendsende Laengdefurer oftest ere bugtede ; de vise neer ved 

 disse Furer endeel uordentlig still ede Punkter, men ssedvanlig 

 ingen Aabning. 



Esehara l&evis adskiller sig noksom fra alle de foregaaende 

 Arter ved Cellernes Anordning omkring en imaginser Axe af det 

 eylindriske Polyzoarium. 



II. vadricellaria 1 Sars, novum genus. 

 Polyzoarium erectum, calcareum. rigidum, inarticulatum sen 

 continuum, cylindricum, dichotoino-nimosuin. Cellulae in seriebus 



mersai; apertura breviter tubulosa, 

 et inferiore prominente. Aviculark 

 18 - 20 omata, inferioribus brevioril 



