181 



opbevares ogsaa en paa Frederikshalds Kirkegaard funden Solv- 

 ring, dannet af en sammenboiet fiirkantet Stang, vjegtig £ Mark.» 



De Lodder, som veie mere end i Mark, have, ligesom Halv- 

 markslodderne, ikke Vaegteenhedernes Antal betegnet ved Punc- 

 ter, da det store Tal vilde have faldet besvasrligt ved Brugen; 

 men de have seeregne Tegn, hvorved de kjendes, saasom Reset- 

 ter, Kors med Forziring 0. s. v. Det S. 174 under No. 15 an- 

 forte Lod i Stockholms Museum, er mairkeligt derved, at det re- 

 praesenterer 54 0rtuger eller 18 0rer d. e. 2 X 9, hvorved man 

 ledes til at taenke paa Ni-0rea Marken, som i enkelte norske 

 Diplomer omtales (Dipl. Norv. I S. 265 folg.). Loddet synessaa- 

 ledes at repreesentere to saadanne Mark, med mindre det skulde 

 vsere et Punds Lod fra en noget sildigere Tid end de evrige ku- 

 geiformede Lodder. 



De 0vrige Lodder, som ikke ere anf rte paa den sidste Liste, 

 lade sig dog uden Vanskelighed indordne i Systemet, naar Hen- 

 syn tages til de for nogles Vedkommende endog betydelige Be- 

 skadigelser, de have lidt. Saaledes kan man ikke betvivle, at 

 det palferske No. 4 (23,87 Gr.) ved sine 3 Puncter betegner 3 

 Eenheder; No. 7 (30,83) med 4 Puncter 4 Eenh.: det fra Hasau 

 (10,16) li Eenh. 5 No. 2 fra Ascheraden (30,75) med 4 Puncter paa 

 hver Side 4 E. ; No. 1 af samme (12,55) \\ E.; No. 3 af samme (96,92) 

 12 E.; No. 4 fra Sverige (23,64) med 3 Puncter 3 E.,' og No. 11 

 af samme (145,02) og No. 8 fra Danmark (140,5) 18 E. (efter 

 Nonnalvasgten 151,20 gr.). Hvor Lodder, der angive samme 

 Tyngde, afvige saa staerkt fra hinanden, som f. Ex. No. 2 o<? 



I Kbknes Zeitschr. f. Mttnz-, Siegel- und Wappenhtnde II S. IS omtales Binge, 

 »om under Navn af Oes cringe i 13de Aarh. rare i Brug i Lifland som Beta- 

 lingsmiddeL og tilfoier, at Arndt, Livlandische Chronik II, 30 angiver deres 

 Vaerd (ei deres Vtegt) til % Mark Selv hver. uden dog at anfere hvortil denne 

 Angivelse stetter sig. Ogsaa i England blev den halve Mark betragtet som 

 Eenhed. Det heder nemlig i Pagten mellem Kongerne Alfred og Giithrun: 

 „Siqvis occidatur, omnes reputamus asqve caros Dacum vel Anglum, ad VIII 

 dimidias marcas cocti auri &c. tt De precio occisi Daci vel Angli i Public 

 Records Saxon Laws p. 505. 



