189 



Fald allerede far Alexander den Stores Tid at have benyttet en 

 Vsegteenhed, der svarede til den indiske Tola og den nordiske 

 0rtug. 



Vi ville nu sammenstille de Vsegtstarrelser, som i det Fore- 



gaaende ere omhandlede : 



En norsk 0rtug i Middelalderen 8,90 



En Skara-0rtug 8,88 



En Narayani-Tola - 8,88 



En Roeskilde-0rtug — 8,74 



En Ceylon-Rupie - 8,68 



En godllandsk 0rtug — 8,63 



En Stockholms 0rtug — 8,62 



T \ af den vaegtigste af de hidtil bekjendte gamle russiske 



Rubier 8,53 



Middelveegt af nogle oldpersiske Dariker 8,45 



Sandsynlig Middelveegt af ovennsevnte kugleiormede Lod- 



ders Eenhed 8,44 



Middelveegt af nogle Sassanidiske Guldmynter 8,40 



^ af de i Midten af Rusland fundne Selvbarrer .... 8,34 



Middelvaegten af de eeldste Russiske Rubier, som hidtil ere 



opbevarede 96,89 Gr., hvoraf T \j 8,07 



Anomal sind einzig die von Schapur I 238—269, nnd in der ersten Zeit Sena- 

 pur's II (308—380) gesehlagenen Goldstucke von 153—149 As. fftr die sicb 



wanning des Ostena Til Stotte for Hr. M>. Anskuelse kan jeg anfore. at 

 man i det Sydostlige af det gamle Babylonien (Susiana) har fundet en Selv- 

 mynt. mmd i Vegt ei meget afviger fra de ovennsevnte starre Guldmynters. Den 



Chron. X Till p. 143. 



