satte med stserkt sprigende Haleborster, samt i lste Par Anten- 

 ner, der forudea ved sin useedvanlige Lsengde og Tyndhed ogsaa 

 vise en fuldkommen lignende eiendommelig Sformig Boining og 

 desuden ere besatte med ussedvanligt lange og i forskjellige Ret- 

 ninger boiede Borster. Ogsaa i sin Levevis har den adskilligt 

 tilfselles med denne Slaegt. Ligesom hin herer til de saakaldte 

 pelagiske Former, er denne mere end nogen af de ovrige Cyclop- 

 ser en eegte „Sj0form" almindeligst forekommende i lsengere Af- 

 stand fra Land og svemmende nser Oveifladen af Vandet. Ial- 

 mindelighed er den af den samme Farveioshed, der udmserke de 

 til SI. Oithona h0rende Arter; kun meget sjelden har jeg fundet 

 den af en bleg straagul Farve. Meget characteristisk for denne 

 Art er de ussedvanlig faa og store JSg, som ^ggessekkene inde- 

 holde. Ofte har jeg kun fundet et eneste Mg i hver, meget sjel- 

 den over 6. 



7. Cyclops signatus, Koch. 

 ?Monoculus qvadricornis fuscus, Jurine, 1. c. pg. 47, pi. 3, fig. 2. 

 Cyclops signatus, Koch, 1. c. H. 21, tab. 8. 



? — qvadricornis var. c. Baird, British Entomostraca, pg. 203, 

 tab. 24, fig. 5. 

 - coronatus, Claus, 1. c. pg. 29, tab. 2, fig. 1—11. 

 Denne store og smukke Cyclopsart er allerede i det Ydre og 

 navnlig ved ^ggessekkenes Holdning, de lange og tynde staerkt 

 bagudrettede lste Par Antenner, de stserkt udspserrede og meget 

 grovt fjaerformigt cilierede Haleborster samt Kroppens eiendom- 

 melige dunkle Farve, saa udmeerket, at man kjender den strax. 

 I Kochs Figur er alt dette saa tydeligt udtrykt, at man ikke et 

 0ieblik kan vsere i Tvivl om begge Arters Identitet. — Den synes 

 i mindre Damme at vsere meget sjelden, hvorimod jeg i de fleste 

 af mig unders0gte storre Vande har truffet den temmelig almin- 

 deligt. 



8. Cyclops tenuicornis, Claus. 

 Monoculus qvadricornis albidus, Jurine, 1. c. pg. 44, tab. 2, fig. 

 10-11. 



