53 



have mistet nogle Procent af den oprindelige Gehalfc — og i dette 

 Tilfaelde altsaa maaske hele den kulsure Kalkgehalt. — Man vil 

 nu vide Kalkgehalten concentreret omkring og paa Grund af de 

 fossile Levninger. 



Vi finde i det overliggende yngre Ler et Slag af, som det synes 

 mig, oiensynligere Coneretionsformer til Sammenligning. Det er 

 mer eller mindre eylindriske, noget hserdede „Lerconcentioner," 

 opstaaede omkring Planterodder (saal. f. Ex. Eidsvold). I Disse 

 Concretioner vise en concentrisk Struktur om den fossile Levning, 

 eller, naar denne selv er forsvundet, om dens Plads. 



Men Bollerne vise neppe i Regelen concentrisk Struktur om- 

 kring det iliggende Fossil. De bestaa tvertimod af tydeligt laget 

 Materiale. Prof. Erdmann har allerede udhaavet dette. I Teg- 

 ningerne af de gjennemslebne Marlekor (se Ofversigt pag. 50) 

 sees, at Laglinierne gaa tvsers igjennem det centrale, noget dunk- 

 lere Parti, som undertiden svarer til den ydre Form. Forsaavidt 

 det er Kalk, som udmairker Bollerne fremfor Leret, ser det ikke 

 ud som nogen Concentration af Kalken — en Flytning, som 

 skulde have udslettet Laglinierne. Hos mange af Bollerne vise 

 sig paa den hva3lvede Overflade flere svagt fremspringende Linier 

 eller en Canellering, fremkommet ved Ituslidning eller Oplosning 

 af ulige haardt eller oploseligt skivevis sammendynget Materiale. 

 Dette er det samme Phsenomen i Smaat, som i Stort fremtrseder 

 ved Elvebredder, hvor Vandet skyller og graver i Ler- og Sand- 

 lag. Herved kunne de besynderligste Former opstaa. 



