85 



lighed satte under Forhandiiiig Sporgsnmalct om, hvad man skal 

 Ibrstaae vcd Udhykket Individ og Individuality. 



Da i nservajrende Mode ikke er anmeldt flere Foredrag, saa 

 at der endnu er noget tilbage af den for Modet bestemte Tid, og 

 Sporgsmaalets Undersogelse i naturhietorisk Henseende er af Bc- 

 tydning, skal jeg til Udgangspunkt for en maaske senere indledet 

 Behandling i Korthed anfore, hvor forskjelligt jeg antager, man 

 maa opfatte de Forhold, som kunne blive betingende for at Noget 

 skal kunne nasvnes som Individ. 



Naar man betegner en Naturgjenstand som et Individ, for- 

 binder man dermed Tanken om noget materielt begramdset, som 

 er selvstrendigt ved at have Evne til at vedligeholde sig i den Form 

 og med de Egenskaber, hvorved dot adskiller sig Ira andre Gjen- 

 stande, og hvorved det kan bestaa sig i Kamp med det, som er 

 udenfor hiin Begrsendsning. Individet bestaaer ved sig og i Vexel- 

 virkningen med det Udenforstaaende. 



Det Anforte kan dog ikke blive nogen bestemt, udtommende 

 eller omfattende Forklaring af det, som skulde va3re Individet 



Naturhistorikerne bruge ofte Ordet Individ betegnende natur- 

 historiske Eenheder, men hvad der saaledes kaldes Individer er 

 Gjenstande af hoist forskjellig Beskaffenhed. 



Man betegner Mennesker, Dyr, Planter som Individer; i Mi- 

 neralogierne nsevnes Kiystalindivider ; men sammenstiller man,' 

 hvad der udpeges som et Menneskeindivid, med det som angives 

 at vsere et Krystalindivid, maa det erkjendes, at man bar for sig 

 noget saa hoist forskjelligt og ueensartet, saa at Udtryket Individ 

 maa tillaegges en meget udstrakt Betvdning, naar det skal kunne 

 tjene til Betegnelse for begge Slags Legemer. 



Medens man Iador en Krystals fuldslamdi-sro Individiuditei 

 bestaae i, at den overalt begra3ndses af visse Flader i visse For. 

 hold, og i at den bar en indre regelmessig uforanderlig Molecular* 

 anordning, saa fordrer man af Menneskeindividet foruden en vis 



