124 



A 1 , Enheden Affirmationens Affirmation, A ' 2 , og deres Indifferens 

 begge Affirmationers Affirmation som Et. Vi ser her igjen, at 

 det er den ideale Factor, der er den egentlig producerende, og at 

 Productionen skrider fremad ved dens Potenseren, og at saaledes 

 det Efterfolgende stedse er detForangaaendesBegreb, dets Sandhed. 



Jeg tror saaledes tilstrrekkelig at have eftervist Hegelianis- 

 men, som den seldre Schellingianismes nodvendige Conseqvens, 

 som dens Sandhed. Jeg har under denne Paavisning isser dvaelet 

 ved deres Enhed og Sammenhfeng, skjent heller ikke deres Mod- 

 ssetning er bleven uberort; men, idet vi nu skulle gjore Over- 

 gangen til Nyschellingianismen, vil det maaske vsere hensigtsmfes- 

 sigt, endnu at fatte Modsaetningen noget skarpere i 0ie. De 

 sidste Resultat, hvortil det forrige Aarhundredes Skeptikere f. Ex. 

 Hume kom, var det, at vi ingen Garanti har for vor Videns Ob- 

 jectivitet; der er ingen Mulighed for at controllere den, da vi jo 

 paa ingen Maade kunne stille os udenfor vore Forestillinger og 

 sammenligne dem med Virkeligheden ; det, hvormed vi sammen- 

 ligne dem, bliver jo dog bestandig blot nye Forestillinger om 

 Virkeligheden, ikke denne selv. Dette er uimodsigeligt, men 

 Kants store Opdagelse er den, at der i disse Forestillinger gjor 

 sig gjseldende en almengyldig og forsaavidt objectiv Nodvendig- 

 hed, at der er visse Former og Love, uden hvis Anvendelse over- 

 hoved ingen Erfaring, ingen Bevidsthed kan komme istand. Hvad 

 vi erfarer er saaledes vistnok blot vore egne Forestillinger, men 

 disse ere bestemte ved Former, der kunne deduceres, som n0d- 

 vendige Betingelser for Bevidstheden overhoved. Den hele Vir- 

 kelighed er, ialfald for os, forsaavidt, som den er for os, kun et 

 Produkt af vor egen Bevidsthed; men denne selv, den absolute 

 Synthese, der indeholder i sig vor hele Verden, den er et blot 

 Factum, noget blot Forefundet. Nodvendigheden deri er derfor 

 en ydre, mechanisk; det Hele er, som Schelling selv kalder det, 

 en Aandens Mechanisme, der, som saadan, i sin Virken, kun er 

 Gjenstand for umiddelbar Erkjendelse, for hvad Schelling kalder 

 den intellectuelle Anskuelse. De 2 Kr?efter eller Virksomheder 



