12: 



orangeguul, og den bageste lappede Deel af Kroppen lidt hvid- 

 agtig. Forresten viste den sig snart at vsere en ny Art, forskjel- 

 lig fra de to hidtil bekjendte, af J. Miiller (Berlin. Akad. Ab- 

 handl. for 1848 p. 94, Tab. 2, fig. 4, 5, Tab. 3 og ibid. 1854 p. 

 35 Tab. 9 fig. 7-12) beskrevne og afbildede Former fra Helsingor 

 og Messina. 



De for Brachiolaria characteristiske 3 Arme sidde paa den 

 forreste 1 Ende af Kroppen eller ere vendte fortil under Dyrets 

 Svemning, som skeer ved Fimrebeva?gelse jevnt fremskridende 

 og naesten uden Afbrydelse. De forholde sig som hos Arten fra 

 Helsingor: den mellemste er storre, nsermere ved Dyrets Ryg- 

 side og fremad strakt; de 2 laterale, der staae noget bag hiin og 

 naermere ved Bngsiden lige overfor hinanden, ere kortere, ssed- 

 vanlig udstaaende eller dannende et Kors med den midterste. 

 Forresten ere de alle noget contractile og boie sig langsomt paa 

 forskjellig Maade. Deres Form er cylindrisk, tykkere (iseer Midt- 

 tarmen) ved Basis og med stump eller lige afskaaren Ende, der 

 ligesom hos den helsingorske Art er kronet med en Stjerne af 

 rundagtig-coniske Papiller, af hvilke 6 staae i Omkredsen og 1 i 

 Midten. Hos den messinensiske Art ere Armene mere affladede, 

 saa at de besidde en dorsal og ventral Flade, og deres Rande ere 

 paa den ventrale Side i deres hele Lsengde indtil Spidsen kantede 

 med Papiller. Hos en meget ung, knapt l mm stor Larve, hvis 

 Flige alle vare vel udviklede, vare Armene meget smaa eller netop 

 fremvoxende, isser de laterale, hvilke kun viste sig som rundag- 

 tige Tuberkler, og alle 3 havde Enden simpelt tilrundet og endnu 

 uden Spor af Papiller. Det fremgaaer heraf, at Fligene udvikle 

 sig tidligere og Armene forst senere. Paa Bugsiden af Midtar- 

 men na3r ved dens Basis bemserkede jeg, ligesom Miiller, en stor 



