Phantastiske ihans „ Vortices" o. s. v., uomtvistelige Fortjenesb 

 af de physiske Videnskaber. Og saaledes ogsaa senere hen. Ia 

 fald faldt dot Ingen ind, at Philosophie og Naturvidenskab skulc 

 vaere hinanden modsatte, da man meget mere betragtede d< 

 sidste som et mere eller mindre vsesentligt Led af den ferste, c 

 endnu til denne Dag bare i England alle naturvidenskabelig 

 Undersogelser, der fores op til theoretiske Grunde, idetmindsi 

 Navn af philosophiske, medens de rigtignok ofte ikke ville vie 

 Noget af ^metaphysics" at sige. 



Egentlig er det f rst i dette Aarhundrede, at der kan vki 

 Tale om et Brud mellem den empiriske Naturforskning og de 

 speculative Videnskab. Om Aarsagen hertil er den sfedvanlig 

 Forestilling den, at et voldsomt Overgreb fra Speculationens Sid 

 -^ldetden saameget udskregne, fornemmelig fra Schelling udga? 



har fremkaldt en Reaction og gjort, at den empiriske Naturforsl 

 mng har mere og mere emanciperet sig, saa at den mi gaaer si 

 egen Gang uden at ville have Noget med Philosophien at bestilk 

 Og denne Naturvidenskabens Udskillelse synes ialfald for de 

 selv at have baaret de allerskjonneste Frugter. Man pleier ikk 

 glemme at fremha3ve, hvorledes Naturvidenskaben netop i de 

 sidste Tid har feiret sine allerstorste Triumfer og i alle Retninge 

 naaet et Opsving, hvorom foregaaende Tider ikke havde noge 

 Anelse. Om Philosophien paa den anden Side maaskeeikke ha 

 en tilsvarende Blomstring, ja om dens hele Existents os Hetyd 



dens og Naturlighedens Seier. 



Saaledes omtrent lyder, om vi ikke tage feil, en temmelij 

 udbredt Tradition inden Naturforskernes Loir, og selv blandt dem 

 der ere Philosopher af Fag, vil man nuomstunder ikke finde sa; 



- istemme de samme Toner, hvori man i ethvert Tilfelde kai 

 see et Kjendetegn paa Tidsaandens Retninp- o<r M^t. n M t;, 



