184 



Enderne paa de Bronceringe, som i 1827 og 1828 fandtes i Gra- 

 vene ved Sinsheim i det Badenske. 1 



Nogle Archaologer have yttret den Mening, at de her om- 

 talte Binge, ligesom de bekjendte saakaldte Pengeringe, skulle 

 have tjent som courant Mynt, og at de derfor skulle have inde- 

 holdt et bestemt Antal vedtagne Veegteenheder. Andre have vse- 

 ret af modsat Mening. For at ssette Lseseren istand til at domme 

 om, hvorvidt Ringenes indbyrdes Veegtforhold tillader en saa- 

 dan Menings Antagelse, skal jeg her meddele en Oversigt over 

 de Ringe af den her omtalte Beskaffenhed, hvorom jeg har fun- 

 det Beretning i forskjellige antiquariske Vserker. 



Det betydeligste bekjendte Fund af aabne Guldringe fandt 

 Sted i 1832 i Bretagne, i Sognet Vieuxbourg, i Ngerheden af Quin- 

 tin. Ved at grave under en stor Steen, som var omtrent i Midten 

 af en gammel druidisk Steenkreds, fandt en Bonde en Mrengde 

 Kostbarheder, hvoriblandt tolv Styker aabne Guldringe, tilsam- 

 men af mere end 21£ Pd.s Vjegt.* 



Tre Ringe ere fundne i Dynerne (Downs) ncer Pateham i Sus- 



1 K. VilMmi Besckreibung der 14 aiten Todtenhugel bey Sinsheim mit 4 lith. Abbild. 

 Heidelberg 1830. 



* See Beretning herom af Rev. I. B. Beane, i Archceologia Vol XX VII p. 1 

 fig., tilligemed Afbildning af 10 Ringe. De bleve kjebte af en Uhrmager Bo- 

 hard i Rennes, som mod en liden Eorhoielse af Prisen bed dem tilfals til flere 

 Museer, men fandt ingen Kjober, hvorfor de kom i Smeltediglen. Det er paa- 

 faldende, at dette mserkelige Fund ikke er omtalt i Mimoires de la Socitte 

 Royale des Antiqvaires de France. Man kunde derved fristes til at betvivle 

 Beretningens Paalidelighed. Men Beretningen skriver sig fra en Prsest, som 



lands meest agtede antiqrariske Van*, kan man ikke na>gte Beretaihgen TSltroe. 

 Cholera rasede i Frankrig i 1832 og bortrykkede blandt andre ogsaa to af det 

 antiqnari ke Selskabs Mcdlemmcr. En af de i Bretagne fundne Ringe er her 

 afbildet paa PI. 1 fig. 3. I la vallee de l'Eaulne (depart, de Seine inferieure) 



gammel Gravplads en M. : > - <-r, lernvaabcn m. m., og deri- 



blandt en Ring af den her omtalte Form, afbildet i Revue archeologique XII 

 annee pi. 260, men der ikke nan-mere beskreven. De i Gravene fundne Mynter 

 omfatte Tidsrummet fra lste Aarh. for Chr. F. indtil Sde Aarh. efter Chr. F. 



